Справа 484/1069/20
Провадження № 2/484/730/20
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

29.05.2020року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєва Н.А.

секретар судового засідання Шаповалова В.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою в сумі по 600925грн. з кожного.

Ухвалою від 04.05.2020р. позовна заява прийнята до розгляду, постановлено проводити розгляд спарви в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 29.05.2020р., визначені строки для подачі заяв по суті.

29.05.2020р. до суду надійшла від ОСОБА_1 заява про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт на нежитлове приміщення магазину змішаної групи товарів за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення вказаного вище позову.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову суд дійшов наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч.3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову позивачем надана лише квитанція про сплату судового збору. Жодні докази на підтвердження того, що відповідачам належить приміщення магазину змішаної групи товарів за адресою: АДРЕСА_1 позивачем не надані. Не додані такі докази й до позовної заяви.

На підставі викладеного суд позбавлений можливості встановити, що майно, на яке просить накласти арешт позивач, дійсно належить відповідачам на праві власності, та співмірність заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Також в заяві заявник просить під час підготовки справи до розгляду отримати інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про право власності відповідачів, вказуючи, що не може отримати таку інформацію, посилаючись на Закон України «Про захист персональних даних», однак вказані реєстрі є відкритими, отже позивач не позбавлений права отримати таку інформацію самостійно.

Частиною 9 статті 153 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивачем не надані всі необхідні відомості, потрібні для забезпечення позову, суд вважає за необхідне повернути зазначену заяву позивачеві..

Керуючись ст.ст. 149, 150, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою шляхом накладенні арешту на приміщення магазину змішаної групи товарів за адресою: АДРЕСА_1 повернути.

Роз`яснити, що позивач не позбавлений права звернутися із заявою про накладення арешту на конкретне майно, належне відповідачам, орієнтовною вартістю у межах ціни позову.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А.Медведєва