Справа № 426/7240/20
РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2020 року ,

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Половинки В.О.,

присяжних Петрука Я.М., Пузика С.В.,

за участі секретаря Концур А.І.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, у якій зазначила, що її батьком є ОСОБА_2 . ОСОБА_2 виїхав з с.Куземівка Сватівського району Луганської області. Куди саме виїхав батько їй не відомо. 14 січня 2010 року рішенням Сватівського районного суду Луганської області ОСОБА_2 було визнано безвісно відсутнім. За місцем реєстрації, а саме с.Куземівка Сватівського району Луганської області ОСОБА_2 з 2005 року не проживає. Відповідно до відповіді Сватівського ВП ГУНП в Луганській області безвісно зниклий ОСОБА_2 перебував у розшуку, але на підставі рішення суду останній був визнаний безвісно відсутнім, тому подальший розшук був припинений. Оголошення ОСОБА_2 , померлим заявнику необхідно для отримання свідоцтва про його смерть оформлення спадщини.

Заявник ОСОБА_1 просить суд оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим.

В судовому засіданні заявник підтримала вимоги викладені в заяві, просила суд задовольнити заяву та оголосити ОСОБА_2 померлим.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, справу вирішити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 у 2005 році поїхав на роботу, потім він був на території України у 2008 році та після цього часу вона його не бачила та не чула.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона з ОСОБА_2 працювали в Калинівці. Останній раз вона його бачила у 2008 році та він повідомив, що поїде на заробітки.

Суд, дослідивши матеріали справи заслухавши заявника, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та надані докази в їх сукупності вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 01.06.2004 року. (а.с.9)

ОСОБА_2 було визнано безвісно відсутнім, що підтверджується копією рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 14 січня 2010 року. (а.с.8)

Відповідно відповіді Сватівського ВП ГУНП в Луганській області від 06.08.2020 безвісно зниклий ОСОБА_2 перебував у розшуку, але на підставі рішення суду, подальший його розшук був припинений. (а.с.10)

Згідно відповіді з Пенсійного фонду України, наданої на виконання ухвали суду, ОСОБА_2 на обліку не перебуває та до бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості не надходили. (а.с. 40)

Згідно відповіді з Державної прикордонної служби України, наданої на виконання ухвали суду, відомостей про перетинання державного кордону України у період з 15.09.2015 по 15.09.2020 ОСОБА_2 в базі даних не виявлено. (а.с. 35)

Управління державної міграційної служби України в Луганській області на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області повідомили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знятий з реєстрації місця проживання за рішенням суду з 29 серпня 2014 року. Відомості про реєстрацію місця проживання вищезазначеної особи в Управлінні відсутні.(а.с.28)

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Згідно до ст.47 ЦК України за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Відповідно до п. 13 Постанови ПВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

В ході судового розгляду судом достовірно встановлено, що протягом тривалого періоду часу ОСОБА_1 місцезнаходження чи перебування батька ОСОБА_2 , не відомо.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що на момент винесення судового рішення відомостей про місце перебування ОСОБА_2 з 2008 року не має, суд вбачає підстави вважати, що він помер.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено, для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою.

Враховуючи те, що рішення про оголошення ОСОБА_2 померлим, необхідне заявниці, для оформлення спадщини, тому суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявником та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак, заява підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до норм ч. 1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76, 77, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 305, 308-309 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою.

Оголосити померлим громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Куземівка Сватівського району Луганської області.

Днем смерті ОСОБА_2 , вважати день набрання законної сили рішенням суду про оголошення його померлим.

Після набрання законної сили рішення про оголошення померлим ОСОБА_2 , у відповідності до ч.2 ст.308 ЦПК України надіслати рішення суду відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя: Половинка В.О.

Присяжні: Петрук Я.М.

Пузик С.В.