Справа № 366/505/20
Провадження № 2/366/300/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2020 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді Гончарука О.П. при секретарі Потопальській О.В., розглянувши в підготовчому засіданні в смт. Іванкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стещинської сільської ради Поліського району Київської області, третя особа: відділ в Іванківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом до Стещинської сільської ради Поліського району Київської області, третя особа: відділ в Іванківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з земельної частки (пай), розміром 2,74 га, розташований в КСП «Світанок», мотивуючи позов тим, що земельна частка (пай) належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняв її син ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав у встановленому законом порядку. Позивач звернулась до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме земельної частки (паю), який належав її чоловіку ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач Стещинська сільська рада Поліського району Київської області подали заяву про розгляд справи без участі представника та визнання позову.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Київській області подали заяву про розгляд справи у відсутність третьої особи, проти задоволення позову не заперечували, просили винести рішення за наявними матеріалами справи.

З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини:

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що виконкомом Стещинської сільської ради Поліського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 04 /а.с. 6/.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , 18 травня 1969 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 /а.с. 11/.

З зазначених документів вбачається, що позивач є дружиною ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованому в реєстрі за № 616 від 15.04.2008 року, встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого Стещинською сільською Радою 19.01.1998 року і зареєстрованого в реєстрі за № 1, спадкоємцем зазначеного в заповіті всього майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є її син ОСОБА_3 , що проживає в селі Стещино Поліського району Київської області. Спадкове майно на яке видано свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності КСП «Світанок», розміром 2,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що належало гр. ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 № 352674 виданого Поліською районною державною адміністрацією в 2000 році та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 172. МАЙНОВИЙ ПАЙ СТОВ «Світанок» належав гр. ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на майновий пай серії НОМЕР_3 виданого Стещинською сільською радою 18 грудня 2001 року /а.с.7/.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 14157529 від 15.04.2008 року ОСОБА_3 успадкував право на земельну частку (пай) КСП «Світанок» та зареєстрував його у встановленому законом порядку /а.с.8/

Відповідно з наданої суду копії сертифікату на право на земельну частку (пай) вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення Поліської РДА від 30.05.2000 року № 177 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», розміром 2,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 09.08.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 172. Право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Розмір земельної частки (паю) 2,74 в умовних кадастрових гектарах /а.с.10/.

Із виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Головного управління Держгеокадастру у Київській області відділ в Іванківському районі, вбачається, що ОСОБА_3 належить земельна частка (пай) серії НОМЕР_4 , зареєстрованого за № 172 від 09.08.2000 року у КСП «Світанок», розміром 2,74 га, вартістю 21742,08 грн. на підставі рішення Поліської РДА № 177 від 30.05.2000 року /а.с.13/.

Позивачем було подано оголошення до газети, згідного якого зазначено, що втрачено сертифікат на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_5 , виданий Поліською РДА від 30.05.2000 року на ім`я ОСОБА_3 , який вважати недійним /а.с 15/.

Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай) /а.с.12/.

Із постанови державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. вбачається, що після ОСОБА_3 , спадщину прийняла ОСОБА_1 . Інших спадкоємців не має.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач довів, що вона є спадкоємцем ОСОБА_6 , п`ятої черги, спадщину прийняла у встановлений законом спосіб.

Відповідно до ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У відповідності з п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадянам-власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю, а сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельним часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до пункту 3.5. Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз?яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім?я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до п. 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз?яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину відносно даного майна, то дані спадкові права позивача підлягає судовому захисту. Враховуючи те, що ОСОБА_3 мав на час життя сертифікат на зазначену земельну частку (пай), однак після його смерті, він був втрачений, суд вважає допустимим визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті її чоловіка ОСОБА_3 .

Позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1267 ЦК України, п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), ст. 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право приватної власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,74 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що належало її чоловіку ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_4 , зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 09.08.2000 року за № 172.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Повний текст рішення виготовлено 05.05.2020 р.

Суддя О.П.Гончарук