Головуючий суду 1 інстанції - Луньової Д.Ю.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 415/1732/20
Провадження № 22-ц/810/281/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович,

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,

на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 06 березня 2020 року, постановлену у складі судді Луньової Д.Ю. в м. Лисичанську Луганської області,

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якої зазначив, що постановою ВП № 60800910 від 22 січня 2020 року приватний виконавець виконавчого міського округу міста Київ Павелків Тетяна Леонідівна відкрила виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису № 6901, виданого 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 33212,69 грн. Про наявність виконавчого провадження позивачу стало відомо після накладення арешту на картковий рахунок.

Позивач вважає, що стягувачем порушено порядок на примусове стягнення боргу шляхом виконавчого напису, оскільки не надано необхідних документів, наявність яких є обов`язковою умовою. Також, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, вчинивши його поза межами трирічного строку, встановленого нормами ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Позивач просив суд визнати виконавчий напис № 6901, виданий 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 33212,69 грн, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу.

Лисичанський міський суд Луганської області ухвалою від 06 березня 2020 року передав матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 06 березня 2020 року та справу направити для розгляду до Лисичанського міського суду Луганської області, посилаючись на те, що ухвала винесена із порушенням норм процесуального права, зокрема, відповідно до п. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред`являтися за місцем його виконання. При цьому, місцем проживання боржника позивача ОСОБА_1 є м. Лисичанськ Луганської області, тому місцем виконання рішення є м. Лисичанськ Луганської області.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 отримали 07 квітня 2020 року та 14 квітня 2020 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року Акціонерному товариству «БАНК ФОРВАРД», приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Незнайку Євгену Вікторовичу, приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяні Леонідівніроз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте від відповідачів та третьої особи не надійшло відзиву на апеляційну скаргу.

Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД» отримало копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу 08 квітня 2020 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович 09 квітня 2020 року, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна 14 квітня 2020 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Апеляційний суд вважає необхідним розглядати справу за відсутності відзивів на апеляційну скаргу, оскільки відповідно до статті ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначався на 29 квітня 2020 року та було відкладено на 20 травня 2020 року у зв`язку з відсутністю відзивів на апеляційну скаргу, тобто учасники справи мали об`єктивно необхідний строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», які передбачають, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також критерії розумності тривалості судового провадження, і те, що відповідачі та третя особа отримали копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу, позивачем оскаржується ухвала суду про передачу матеріалів даної справи на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, тому з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, колегія суддів вважає за необхідним розглядати справу за відсутності відзивів на апеляційну скаргу, надання яких є правом сторони і не перешкоджає розгляду справи.

Із клопотаннями про відкладення розгляду справи Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна до апеляційного суду не зверталися.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу від 06 березня 2020 року про передачу матеріалів вказаної справи до Печерського районного суду м. Києва, суд першої інстанції керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України виходив із того, що місцезнаходження відповідачів Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович є м. Київ. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що відсутні підстави для вибору підсудності розгляду справи за вибором позивача за ч. 12 ст. 28 ЦПК України, на яку посилається позивач при визначенні підсудності даної справи, оскільки копією виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем від 09 листопада 2019 року про стягнення заборгованості підтверджується, що вказаний виконавчий напис № 6901 від 09 листопада 2019 року перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни. Також, суд виходив з того, що справа підлягає передачі за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва за місцем винесення виконавчого напису нотаріусом.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що за загальним правилом позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Разом з тим, ЦПК України у справах за позовами про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передбачена альтернативна підсудність, тобто позивач має право за своїм вибором звернутися із позовом до стягувача за його місцезнаходженням або за місцем виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцезнаходженням відповідача по справі Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», який є стягувачем за виконавчим написом нотаріуса, є адреса: вул. Саксаганського, буд. 105, м. Київ, яка розташована у Голосіївському районі м. Києва, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові № 137/16666/16-ц від 27 березня 2019 року, згідно якого спори між боржниками та стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, якщо суб`єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам ЦПК України вирішуються судом за позовами до стягувачів у порядку цивільного судочинства.

Стягувачем за виконавчим написом № 6901, виданим 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем, є Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД».

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинитися ним на всій території України, оскільки місцем проживання боржника позивача ОСОБА_1 є м. Лисичанськ Луганської області, тому місцем виконання рішення є м. Лисичанськ Луганської області, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 60800910 від 06 грудня 2019 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого міського округу міста Київ Павелків Тетяною Леонідівною, вбачається, що виконавче провадження з виконавчого напису № 6901, виданого 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 33212,69 грн, відкрито в м. Києві.

Доказів того, що вказана постанова про відкриття виконавчого провадження скасована матеріали справи не містять.

Як до позовної заяви, так і до апеляційної скарги позивачем не надано доказів того, що виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 60800910 від 06 грудня 2019 року на час звернення позивача із позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, здійснюються за місцем проживання позивача, яким є м. Лисичанськ Луганської області.

З урахуванням наведеного, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є м. Лисичанськ Луганської області.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний позов не підсудний Лисичанському міському суду Луганської області, оскільки місцезнаходженням відповідача, який є стягувачем за виконавчим написом, є м. Київ та виконавче провадження ВП № 60800910 від 06 грудня 2019 року відкрито приватним виконавцем в м. Києві, а ОСОБА_1 не зазначено в позовній заяві та в апеляційній скарзі і не надано доказів того, що виконавчі дії за вказаним виконавчим провадженням здійснюються за місцем проживання позивача.

Таким чином, оскільки місцем знаходження відповідача є м. Київ, виконавче провадження ВП № 60800910 від 06 грудня 2019 року приватним виконавцем відкрито в м. Києві та відсутні докази проведення виконавчих дій за місцем проживання позивача в м. Лисичанську Луганської області, тому при визначенні підсудності підлягають застосування положення ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Доводи позивача про те, що в ухвалі суду зазначено, що справа підсудна Дніпровському районному суду, а передана на розгляд Печерському районному суду м. Києва, заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про передачу матеріалів даної справи за підсудністю, суд першої інстанції виходив із того, що справа підсудна Дніпровському районному суду м. Києва за місцем виконання виконавчого напису. Також, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що матеріали справи підлягають передачі за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва за місцем винесення виконавчого напису нотаріусом.

Отже, судом першої інстанції зроблено два висновки щодо підсудності справи, які суперечать один одному, а саме спочатку судом зазначено про підсудність справи за місцем виконання, а потім за місцем винесення виконавчого напису нотаріусом.

При цьому, судом в мотивувальній частині ухвали зазначено як про передачу справи за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, так і до Печерського районного суду м. Києва.

З огляду на викладене, колегія судів вважає, що справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України підлягає розгляду судом за місцезнаходженням відповідача Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», яке є стягувачем і як зазначалося вище саме до нього пред`являється позов за вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки місцезнаходження відповідача є адреса: АДРЕСА_1 , яка розташована у Голосіївському районі м. Києва, тому матеріали справи за даним позовом підлягають передачі на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що справа не підсудна Лисичанському міському суду Луганської області, дійшов помилкового висновку, що справа підлягає передачі до Печерського районного суду м. Києва.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні шляхом викладення резолютивної частини в наступній редакції: «Передати матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва».

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 06 березня 2020 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції: «Передати матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 травня 2020 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.В. Єрмаков

В.М. Луганська