ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 679/1689/19
Провадження № 22-ц/4820/1317/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №679/1689/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 травня 2020 року (суддя Стасюк Р.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ХАЕС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 03.12.2012 під час виконання трудових обов`язків на території ВП «ХАЕС» загинув її син ОСОБА_5 . Вироком Славутського міськрайонного суду від 14.03.2017 № 682/2982/15-к встановлено, що смерть ОСОБА_5 , який перебував у трудових відносинах з ВП «Хмельницька АЕС», настала через порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, у зв`язку з чим визнано винними за пред`явленими обвинуваченнями працівників ВП «Хмельницька АЕС» - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . У даному кримінальному провадженні ОСОБА_1 визнано потерпілою. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20000 грн моральної та 9000 грн матеріальної шкоди, з ОСОБА_3 стягнуто 20000 грн моральної та 9000 грн матеріальної шкоди та з ОСОБА_4 стягнуто 10000 грн моральної шкоди та 4600 грн матеріальної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16.06.2017 вирок Славутського міськрайонного суду від 14 березня 2017 року в частині вирішення цивільного позову потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасовано. В задоволенні позовних вимог потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03.05.2018 вирок Славутського міськрайонного суду від 14 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16.06.2017 в частині вирішення цивільного позову залишено без змін.

Враховуючи викладене вище, позивач просив стягнути з відповідача майнову шкоду, а саме вартість встановлення пам`ятника на могилі загиблого ОСОБА_5 у розмірі 22 600 грн.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 травня 2020 року позов ОСОБА_1 до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ХАЕС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ХАЕС» на користь ОСОБА_1 12 600 грн. майнової шкоди, понесеної на встановлення пам`ятника. Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ХАЕС» в дохід державного бюджету 428,16 грн. Зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у м. Нетішин Хмельницької області повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн, сплачений згідно з квитанцією № 0.0..1 від 08.10.2019, виданої АТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаним вище рішенням суду, просить його змінити в частині задоволення позовних вимог, задовольнивши позовні вимоги повністю, та стягнути з відповідача на користь позивача 22600 грн витрат на встановлення пам`ятника. Посилається на порушення судом норм процесуального права. Вважає, що суд прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, оскільки вартість пам`ятника згідно з накладною становить 25100 грн. В свою чергу, кошти в сумі 2500 грн виділено Фондом соціального страхування. А отримані позивачем від ВП «ХАЕС» кошти в сумі 10 000 грн (з вирахуваним податком - 8400 грн), як матеріальна допомога сім`ї загиблого, були витрачені на встановлення, а не придбання пам`ятника, і дана обставина судом врахована не була. На думку апелянта, судом при ухваленні рішення не були враховані вимоги ст. 1201 ЦК України.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Позивачем та третіми особами подано до апеляційного суду заяви про слухання справи у їх відсутності.

Від представника відповідача ДП «НАЕК «Енергоатом» Пашинського А.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з наказом ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» про встановлення обмеження для виїзду у відрядження працівників та віднесення м. Нетішин до «помаранчевої зони», пов`язаною з поширенням коронавірусу. Проте, враховуючи, що заявником не надано копії відповідного наказу в підтвердження викладених ним обставин, а також, що представник відповідача не був позбавлений можливості заявити клопотання суду про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon, колегія суддів вважає, що підстав для відкладення судового засідання не встановлено.

У зв`язку з чим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2017 та ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16.06.2017 у справі № 682/2982/15-к встановлено, що смерть ОСОБА_5 , який перебував у трудових відносинах з ДП «НАЕК «Енергоатом», настала внаслідок порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, у зв`язку з чим визнано винними за пред`явленими обвинуваченнями працівників ВП «Хмельницька АЕС» - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 - мати загиблого ОСОБА_5 понесла витрати на придбання та спорудження надгробного пам`ятника вартістю 25 100 грн (а.с. 6).

У відшкодування вартості витрат на встановлення пам`ятника Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України було виплачено ОСОБА_1 кошти в сумі 2500 грн.

05.12.2012 ОСОБА_1 зверталась до ВП «Хмельницька АЕС» із заявою про надання матеріальної допомоги на встановлення пам`ятника, вартість якого становить 25100 грн (а.с. 45).

Спільним рішенням № 52-06/603 адміністрації та профспілкового комітету ВП ХАЕС від 30.12.2013 вирішено з врахуванням протоколу № 5 від 25.12.2013 засідання комісії по соціальному захисту персоналу ВП ХАЕС та заяви ОСОБА_1 провести виплату матеріальної допомоги ОСОБА_1 в розмірі 10 000 грн (а.с. 46).

Відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

За положеннями ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Відповідно до роз`яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27.03.1992, № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності та правильно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо покладення на ДП «НАЕК «Енергоатом» обов`язку відшкодувати ОСОБА_1 витрати на встановлення надгробного пам`ятника в розмірі 12600 грн, а тому обґрунтовано задовольнив частково позовні вимоги.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в тій частині, що отримані від ВП ХАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» кошти в сумі 10 000 грн були використані позивачем на встановлення пам`ятника та на оплату транспорту з м. Костопіль, придбання матеріалів, оплату працівникам за виконані роботи по встановленню пам`ятника, обіди, а відповідач послуг на встановлення пам`ятника не надавав, оскільки виплачена позивачу на підставі спільного рішення № 52-06/603 адміністрації та профспілкового комітету ВП ХАЕС від 30.12.2013 матеріальна допомога в розмірі 10 000 грн мала цільовий характер відповідно до змісту поданої ОСОБА_1 заяви.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновок суду і впливали на його законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай