УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Луньова Д.Ю., ознайомившись із матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення грошових коштів у виді недоотриманої пенсії, які належать їй на підставі свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Позовні вимоги пред`явлені позивачем до відповідача - до Лисичанського міського відділення Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належать грошові кошти у виді недоотриманої пенсії у сумі 143227,37 грн. 17.09.2019 р. позивачка звернулась до відповідача за виплатою недоотриманої пенсії, але розмір пенсії їй було виплачено відповідачем не у розмірі, встановленому у свідоцтві про право на спадщину, а в розмірі 83498,59 гривень. Відповідачем роз`яснено позивачці, що розмір недоотриманої пенсії було нараховано відповідно до вимог ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто не більше ніж за три роки до дня звернення за її отриманням.

Предметом позову є стягнення грошових коштів недоотриманої пенсії, які не виплачені відповідачем - Управлінням пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області у повному обсязі. Право власності позивачки на зазначені грошові кошти встановлено свідоцтвом про право на спадщину за законом та визнано відповідачем.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Водночас, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У статті 4 КАС наведено визначення таких понять: публічно-правовий спір спір, в якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Кошти Пенсійного фонду відповідно до ст. 73 Закону використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 (далі - Положення № 384/2011), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є, зокрема: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством; виконання інших завдань, визначених законами України та покладених на Пенсійний фонд України Президентом України (п. 3 Положення № 384/2011).

Згідно з п. 1 розд. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486 (далі - Положення № 28-2), головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Пунктом 2 Положення № 28-2 визначено, що управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами Правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Серед основних завдань управління, відповідно до п. 4 Положення, зокрема, є: призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-XII; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Зазначене узгоджується з позицією, висловленою в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 15.05.2015 р. № 759/9631/17, в якій встановлено, що органи Пенсійного фонду України є суб`єктами владних повноважень, наділені владними управлінськими функціями.

Таким чином, враховуючи суб`єктний склад правовідносин, предмет та характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку що між сторонами існує спір щодо захисту прав та інтересів позивача у зв`язку з невиконанням з боку суб`єкта владних повноважень своїх публічно-владних управлінських функцій, який відноситься до юрисдикції адміністративних судів. Звернення ж позивача до суду в порядку цивільного судочинство та посилання на наявність спору між сторонами з приводу спадщини, на думку суду є помилковим, оскільки право позивачки на грошові кошти у виді неотриманої пенсії виникло на законних підставах та відповідачем не оспорено.

П. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАСУ окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи викладене, у відкритті провадження за даним позовом слід відмовити, роз`яснивши позивачу, що розгляд даного позову віднесено до юрисдикції Луганського окружного адміністративного суду ( 93411, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Космонавтів, 18)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 258, 259 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення грошових коштів у виді недоотриманої пенсії, які належать їй на підставі свідоцтва про право на спадщину відмовити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Д. Ю. Луньова