Справа № 126/14/20
Провадження № 22-ц/801/1512/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Губко В. І.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 рокуСправа № 126/14/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Ковальчука О. В.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) Михайлівська сільська рада Бершадського району Вінницької області

відповідач ОСОБА_1 ,

відповідач Бершадська районна державна адміністрація,

третя особа Приватне підприємство «Валентина»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою Михайлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 02 липня 2020 року, ухвалене у складі судді Губка В. І. у м. Бершадь, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення,-

в с т а н о в и в :

03 січня 2020 року Михайлівська сільська рада Бершадського району Вінницької області подала позов до ОСОБА_1 , Бершадської районної державної адміністрації, третя особа ПП «Валентина» про визнання сертифікату на земельну частку (пай) недійсним.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем права на земельну частку (пай) розміром 2,45 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності СВАТ «Михайлівське» згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.04.2018 року, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Правонаступником СВАТ «Михайлівське» є ПП «Валентина». Спірна земельна частка належала спадкодавиці на підставі сертифікату на земельну частку пай серії ВН № 0372074 виданого Бершадською районною державною адміністрацією Вінницької області 19 серпня 1997 року, зареєстрованого 21 серпня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №561, на ім`я ОСОБА_2 . Позивач стверджує, що на померлу ОСОБА_2 даний сертифікат був виданий помилково, оскільки остання не була членом та пенсіонером СВАТ «Михайлівське» і вважає, що спірний сертифікат на право на земельну частку ОСОБА_2 був виданий без законних на те підстав з порушенням діючого законодавства, а саме, з порушенням п.п. 2, 4 Указу Президента України № 720/95, тому сертифікат підлягає визнанню недійсним.

Рішенням Бершадського району Вінницької області від 02 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено

Рішення мотивовано тим, що на момент паювання земель радгоспу «Михайлівський» ОСОБА_2 була пенсіонеркою, останнім місцем її роботи був саме радгосп «Михайлівський», дана особа була включена в списки КСП СВАТ «Михайлівське», які додаються до державного акту на право колективної власності на землю, а тому у відповідності до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» вона мала право на земельну частку пай.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Михайлівська сільська рада Бершадського району Вінницької області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Бершадського району Вінницької області на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 02 липня 2020 року та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що суд невірно оцінив докази по справі і дійшов помилкового висновку про відмову в позові. Основні доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. Також наголошує, що суд не врахував, що оскільки відповідач ОСОБА_1 заявила про застосування наслідків спливу строку позовної давності, то це свідчить про визнання нею позову.

21 серпня 2020 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_1 адвоката Путіліна Є. В., в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення а рішення суду без змін. Інші учасники справи своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В судове засідання апеляційного суду належний представник Михайлівської сільської радо Бершадського району Вінницької області не з`явився, позивач про день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Путілін Є. В. заперечили проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, від відповідача Бершадської РДА надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, Вінницької апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

По справі встановлено та не заперечується сторонами:

- ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку пай серії ВН № 0372074 від 19 серпня 1997 року( а. с. 49);

- ОСОБА_2 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 8);

-позивач ОСОБА_1 є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (копія свідоцтва про народження на а.с. 73);

- згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.2018 року ОСОБА_1 є спадкоємцем права на земельну частку пай розміром 2,45 в умовних кадастрових га, яка перебувала в колективній власності СВАТ «Михайлівське» ( а.с. 48);

- 28 грудня 2018 року розпорядженням голови Бершадської районної державної адміністрації № 590 надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок спадкоємцям померлих громадян - власників земельних часток (паїв) на території Бершадського району (а. с. 44) На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за цільовим призначенням: 01, Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області (за межами населеного пункту)( а.с. 43);

- В архівній довідці від 25.03.2019 року № 342 значиться, що в книгах обліку працівників членів колгоспу СВАТ «Михайлівське» є ОСОБА_2 та зазначена її заробітна плата в період з 1958 по 1970 роки (копія на а. с. 17-18), аналогічне вбачається із довідки № 42 виданої дирекцією радгоспу «Михайлівській» в липні 1990 року, що подавалась для оформлення пенсії ОСОБА_2 ( а. с. 70).

Між сторонами виник спір з приводу правомірності набуття права на земельну частку (пай).

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦПК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Щодо твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що суд не врахував, що оскільки відповідач ОСОБА_1 заявила про застосування наслідків спливу строку позовної давності, то це свідчить про визнання нею позову, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не пропущений строк звернення до суду, так як про наявність сертифікату на земельну частку (пай) він дізнався в березні 2019 року, а до суду звернувся січні 2020 року.

Подання відповідачем заяви про застосування наслідків спливу строку позовної давності (ч.3 ст. 267 ЦК України), яка викладена у відзиві на позовну заяву, жодним чином не ототожнюється та не може бути свідченням визнання позову відповідачем, проти якого відповідач категорично заперечувала.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Стосовно доводів апеляційної скарги про помилковість висновку суду про те, що ОСОБА_2 мала право на земельну частку(пай) слід зазначити натспуне.

В матеріалах справи наявні документи, які підтверджують той факт, що ОСОБА_2 працювала у СВАТ « Михайлівське» та вийшла на пенсію з товариства, а саме:

-архівна довідка від 25.03.2019 р. № 342 (а.с.17-18);

-довідка № 42, видана дирекцією радгоспу «Михайлівській» в липні 1990 року (а.с.70);

-трудова книжки ОСОБА_2 де зазначено, що вона перед виходом на пенсію працювала в колгоспі Михайлівській і була звільнена 01.07.1889 р. (останній запис) (а.с.75).

Як зазначено в пункті.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. (пункт 2 Указу Президента України від 10 листопада 1994 р. N 666/94 ( 666/94 ) "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва").

Зі змісту статей 22, 23 ЗК України та Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.03.2018 року №0-2-0.27-98/104-18 ОСОБА_2 була включена в списки КСП СВАТ "Михайлівське", які додаються до державного акту на право колективної власності на землю і їй видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0372074 розміром 2, 82 в умовних кадастрових гектарах. Вказаний сертифікат виданий на підставі рішення Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області 19 серпня 1997 року, та зареєстрований 21 серпня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №561, на ім`я ОСОБА_2 . Відповідно до розпорядження Бершадської РДА від 13.10.2003 року №333 розмір земельної частки (паю) змінено на 2,47 в умовних кадастрових гектарах без виділення меж цієї частки в натурі.

Виходячи з вище зазначеного, так як на момент паювання земель радгоспу «Михайлівський» ОСОБА_2 була на пенсії і останнім її місцем роботи був саме вказаний вище радгосп, то вона мала право на земельну частку (пай), про що суд першої інстанції зробив вірний висновок, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи та застосувавши норми матеріального права, які підлягали до застосування.

Щодо посилання заявника на те, що суд не взяв до уваги архівний витяг від 11.05.2019 року № 819, де у протоколі загальних зборів уповноважених акціонерів СВАТ «Михайлівське» № 2 від 17.02.2000 року було затверджено список осіб, які були незаконно включені у список на право на земельну частку (пай) та в якому в тому числі було вказано про ОСОБА_3 (у тексті нерозбірливо), - слід зазначити наступне:

Суд першої інстанції, даючи оцінку вказаному доказу, вірно зазначив, що наявність такого протоколу загальних зборів акціонерів не може слугувати доказом незаконності видачі сертифікату на земельну частку (пай) ОСОБА_2 , оскільки порядок та підстави видачі сертифікатів на земельну частку (пай) закріплені в Законодавстві України, де не передбачено такого порядку як прийняття рішення зборами акціонерів.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо вірно встановлених судом фактичних обставин справи.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Михайлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області ради залишити без задоволення.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 02 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. В. Ковальчук

Повне судове рішення складено 12.10.2020 року