ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

16 жовтня 2020 року

м. Харків

справа №643/18472/15-ц

провадження № 22-ц/818/5365/20

Харківський апеляційний суд у складі судді Пилипчук Н.П., перевіривши у порядкуст. 357 ЦПК України відповідність вимогам закону апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2016 року, по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.О. до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2016 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» задоволено.

На зазначене рішення суду першої інстанції 05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Проте, апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2016 рокупідлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Апеляційна скарга подана до суду з пропуском строку на апеляційне оскарження. В апеляційній скарзі та клопотанні, апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що копію оскаржуваного рішення апелянт отримав у канцелярії суду 25.09.2020 року (а.с.103-106).

Обставини, на які посилається апелянт, як на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2016 року, не можуть бути визнані поважними, оскільки матеріалами справи спростовуються обставини, на які посилається апелянт.

Так, на аркуші справи 96 міститься зворотнє поштове повідомлення, з якого вбачається, що копію оскаржуваного заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2016 року, було направлено на адресу проживання дружини апелянта ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , яку апелянт ОСОБА_1 отримав особисто, про що свідчить його підпис.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно частини третьої статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що апелянт був обізнаний та повідомлений належним чином про розгляд зазначеної справи.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14.10.2003 року у справі «Трух проти України», вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняття рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде обмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає що підстави, на які посилається ОСОБА_1 не можуть бути прийняті судом як поважні причини пропуску строку.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням ОСОБА_1 строку, протягом якого апелянт має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та надати інші докази на підтвердження своїх доводів.

Згідно ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.356 ЦПК України застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

За таких обставин, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме: для обґрунтування інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б були поважними та для надання доказів на підтвердження цих доводів.

Керуючись ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2016 року, по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.О. до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків у термін 10 днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду і попередити, що у разі не виконання вимог ухвали, апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернута особі, які звернулася з апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, в силу ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду Н.П. Пилипчук