РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19018/19

пр. № 2/759/1525/20

19 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Шапаренка О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Перша Київська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із вказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Перша Київська державна нотаріальна контора в якому просив визначити йому додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та дідуся ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначив, що батько позивача ОСОБА_5 помер у віці 49 років ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками померлого батька ОСОБА_5 були дідусь позивача - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та бабуся позивача - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Колективом підприємства «Київтрактородеталь» 30.07.1998 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 приватизували та стали власниками на праві спільної часткової власності в рівних долях квартиру АДРЕСА_1 . Тітка позивача ОСОБА_2 проживала разом з дідусем та бабусею та фактично прийняла спадщину, однак до нотаріальної контори тітка ОСОБА_2 не зверталась. Про смерть бабусі та дідуся позивачу стало відомо у вересні 2019 року та ним одразу було подано заяву до Першої Київської державної нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останній пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Оскільки, позивач не проживав разом з бабусею та дідусем, батьки позивача були розлучені та батько позивача помер, вчасно тітка ОСОБА_2 не повідомила позивача про смерть його рідних, а тому пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

18.11.2019 року з Першої Київської державна нотаріальної контори надійшла спадкова справа № 1186/2019 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Крім того, у заяві від 20.01.2020 року представник Першої Київської державної нотаріальної контори просить суд проводити розгляд справи без участі їх представника.

Від відповідача відзиву на позовну заяву, клопотань або будь-яких заяв не надходило.

Ухвалою суду від 20.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб 29.04.1990 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився у батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_1 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис 1937 (а.с. 7).

З свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб укладений між батьками позивача розірвано 27.03.2008 року, про що видано свідоцтво серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

Батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть № НОМЕР_4 , актовий запис 16339 (а.с. 12).

Судом встановлено, що дідусь позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 та бабуся позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с. 10-11).

З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про право власності на житло вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах (а.с. 13).

Позивач звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом.

Постановою державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори від 04.10.2019 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним пропущено строк прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, згідно з частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані за наявності сукупності обставин коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачем пропущений строк для прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що останній не проживав разом з бабусею, та оскільки батьки позивача були розлучені, тітка ОСОБА_1 вчасно не сповістила останнього про смерть бабусі, що свідчить про поважність причин пропуску такого строку та наявність підстав для застосування частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, відтак, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 8, 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Перша Київська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті його бабусі - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та дідуся - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Я.Р. Марко