Номер справи 220/3075/19
Номер провадження № 2/220/225/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Фисун Л.С.,

за участю секретаря Григораш В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

26.12.2019 Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2008 в розмірі 70195,28 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921 грн., оскільки остання не виконує умови договору.

Вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.11.2008, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00%. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, то банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що банк має право за власної ініціативи змінювати кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, а також оплачувати комісії на умовах договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не сплатила своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також відсотки відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 31.08.2019 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 70195,28 грн., яка складається з наступних сум: 4380,91 грн. заборгованість за кредитом; 62133,64 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 100,00 грн- заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 3330,73 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 1921 грн. судового збору.

Заяви, клопотання учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача та представник відповідача надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі,просить їх задовольнити, представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнає частково, просить відмовити у стягненні штрафу, пені, процентів, нарахованих у збільшеному розмірі, судовий збір стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 13.02.2020, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10.03.2020 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 та витребувано в АТ КБ «Приватбанк» інформацію про видані ОСОБА_1 кредитні картки та строк їх дії, а також документи (анкети-заяви, додаткові умови до договору тощо) що підтверджують згоду боржника на зміну процентної ставки за кредитом у 3% на місяць на залишок заборгованості на 36%, 30%, 43,20%.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом установлено, що АТ КБ «ПриватБанк» має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, на підставі ліцензії Національного банку України від 05 жовтня 2011 року № 22 (а.с. 21).

Із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» від 20.11.2008, та доданої до неї довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що підписані відповідачем, убачається, що Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із розміром базової процентної ставки 3% на місяць (36% річних). Довідкою передбачена сплата штрафу за порушення строків платежів у розмірі 250 гривень та 5% від суми позову, пені за несвоєчасне погашення кредиту, фінансовими умовами надання платіжної карти «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду та прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів (а.с.10,12).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 31.08.2019 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 70195,28 грн., яка складається з наступних сум: 4380,91 грн. заборгованість за кредитом; 62133,64 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; нарахована комісія 100 грн., заборгованість по судовим штрафам 3580,73 грн. (а.с.7-9).

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідачу було надані наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 зі строком дії до 06/2012 року; № НОМЕР_2 зі строком дії до 03/2016 року.

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Відповідно до анкети-заяви, відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 10).

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» анкети, що підписав відповідач та анкети-заяви, сторони передбачили розмір процентної ставки 36% річних (3% на місяць), штрафу за порушення строків платежів у розмірі 250 гривень та 5% від суми позову, пені за несвоєчасне погашення кредиту (а.с.12).

До кредитного договору позивач додав Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайт іhttps://privatbank.ua/terms/ (а.с. 13-18).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що передбачено ст.1055 ЦК України.

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконала, у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та відсотки за його користування вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість перед Банком у 70195,28 грн., яка складається з наступних сум: 4380,91 грн. заборгованість за кредитом; 62133,64 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; нарахована комісія 100 грн., заборгованість по судовим штрафам 3580,73 грн.

Позивач з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», вбачається, що сторони передбачили розмір процентної ставки за користування кредитом- 36% річних (3% на місяць) (а.с. 12).

Разом з тим, суд зазначає, що Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Наведений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19), який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд апеляційної інстанції враховує при ухваленні судового рішення.

Із матеріалів справи не вбачається, що відповідач розумів, ознайомився і погодився з Умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами з подальшим їх підвищенням, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування, а також штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання умов укладеного кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» було дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, щодо порядку нарахування процентів за кредитним договором у підвищеному розмірі.

За таких обставин, суд вважає, що розмір заборгованості за процентами має бути 36% річних, виходячи з узгодженої сторонами базової процентної ставки, а тому при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід використовувати первинно встановлену в договорі процентну ставку 36,00% річних.

Визначаючи період за який банк має право ставити вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, суд виходить з наступного.

Із довідки, наданої позивачем вбачається, що відповідачу були надані наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 зі строком дії до 06/2012 року; № НОМЕР_2 зі строком дії до 03/2016 року.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, позивач має право вимагати повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом за період з 20 листопада 2008 року по 30 червня 2016 року.

Щодо розміру, нарахованих відсотків суд зазначає наступне.

Як вбачається з розрахунку позивача, із 01.04.2015 була підвищена відсоткова ставка до 43,20 % річних.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість за тілом кредиту станом на 01.04.2014 року (день підвищення відсоткової ставки) становила 4189,63 грн.

Кількість днів за період з 01.04.2014 по 30.06.2016 року становить 822 дні.

Отже, розмір заборгованості за процентами з 01.04.2014 по 30.06.2016 становить 3601,10 грн (4189,63 грн (поточна заборгованість) + 191,28 грн (прострочена заборгованість) х 36%) : 360) х 822 дні.

Тобто, за період з 20 листопада 2008 року по 30 червня 2016 року загальна заборгованість за процентами за користування кредитом становить 4699,49 грн (1098,39 грн + 3601,10 грн, де 1098,39 грн - сума процентів, нарахованих банком за період з 20 листопада 2008 року по 30 березня 2015 року (до неправомірного підвищення процентної ставки).

Що стосується стягнення штрафів за кредитним договором, то відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансови установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», с. Новомайорське Великоновосілківського району Донецької області відноситься до вказаного вище переліку.

Враховуючи викладене вище, підстав для стягнення з відповідача суми штрафів в розмірі 250 грн. (фіксованої частини) і 3330,73 грн. (процентної складової), а також заборгованості за пенею в розмірі 100 грн. немає.

За вказаних оставин, враховуючи аналіз викладених норм права, суд вважає про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 4280,91 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом із 20 листопада 2008 року по 30 червня 2016 року в розмірі- 4699,49 грн, а всього 8980,40 грн.

Судовий збір.

З приводу вимоги позивача про відшкодування, понесених ним судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

АТ КБ «ПриватБанк» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 23.09.2019 (а.с.1).

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 70195,28 грн. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 8980,40 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,96 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76-81, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 листопада 2008 року у вигляді заборгованості за тілом кредиту та процентами в розмірі 8980,40 (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень 40 коп) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» понесені судові витрати в розмірі 243,96 (двісті сорок три гривні 96 коп) гривень.

В інший частині позовних вимог- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, , рахунок № НОМЕР_3 , МФО №305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя: Л.С. Фисун