Провадження № 2/185/1167/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 березня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Шаповалової І.С., за участю секретаря судового засідання Красножон О.Ю., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області про визнання батьківства,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, в якому просить суд визнати його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести зміни до її свідоцтва про народження зазначивши його в графі «відомості про батька», змінити її прізвище, по-батькові.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_5 перебувала у офіційному шлюбі з ОСОБА_2 . З 2004 року позивач з ОСОБА_5 перебували у відносинах, мали інтимні стосунки. Після спільного проживання з позивачем у ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Біологічним батьком дитини є ОСОБА_1 . Про своє батьківство позивач дізнався лише в весною 2019 року. В зв`язку з вищевикладеним позивач звертається до суду.
Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що просить суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
В період часу з 05 вересня 1995 року по 01 листопада 2005 року гіясси ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. /а.с.13/
В період часу з літка 2004 року ОСОБА_7 з ОСОБА_1 підтримувала тісні взаємовідносини.
Після зустрічей з позивачем у ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , в графі батько зазначено ОСОБА_2 , в графі мати ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 . /а.с.10/
Твердження позивача про те, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 не оспорює та визнає у повному обсязі.
Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Згідно ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду . Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 129 ЦПК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженою жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутись з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках коли батьком записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства можуть розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.
Таким чином, вказана правова норма вирішує питання, що виникають з приводу спору про батьківство між чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком. Мати дитини ОСОБА_3 під час зачаття та народження ОСОБА_8 у шлюбі з іншим чоловіком перебувала.
Позивачем обраний єдиний можливий спосіб захисту свого порушеного права, виходячи з обставин справи, та норм СК України, які регулюють спірні відносини, захистити права позивача іншим чином не можливо.
Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У зв`язку з визнанням ОСОБА_1 свого батьківства відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , яка народилася у ОСОБА_5 28 ІНФОРМАЦІЯ_2 2005 року після відносин з ОСОБА_1 , відсутністю у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, визнаних сторонами, або добровільності їх визнання за, для в інтересах дитини, та неможливістю позивачем іншим способом захистити свої права та інтереси дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись: ст. 5,12,13, 81,89,141,258,259,263-265,268,273,280-289 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області про визнання батьківства задовольнити.
Виключити з актового запису про народження Серії НОМЕР_1 від 20 грудня 2005 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, відомості про ОСОБА_2 , як батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Серії НОМЕР_1 від 20 грудня 2005 року, зазначивши прізвище дитини « ОСОБА_9 », по-батькові « ОСОБА_10 ».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя І. С. Шаповалова