УХВАЛА

25 березня 2020 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Ю. О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича, Третя особа на стороні відповідача - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства «Банк Форвард», Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича, Третя особа на стороні відповідача - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві щодо підсудності розгляду справи позивачка зазначає, що відповідно до ч.12 ст.28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Позивач вважає, що оскільки виконавчі дії провадяться за її місцем проживання, а саме приватним виконавцем накладено арешт на кошти, відкриті в банківських установах м. Маріуполя, позовна заява підсудна Іллічівському районному суду міста Маріуполя.

З даним висновком позивача суд погодитись не може з огляду на таке.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. 09.11.2019 вчинено виконавчий напис № 6791 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» грошових коштів у сумі 17139,3 грн.

Саме про визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 подала позов до суду.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Т.Л. від 06.12.2019 року відкрито виконавче провадження №60814803 з примусового виконання виконавчого напису №6791 від 09.11.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 17989,3 грн. і на даний час вказане виконавче провадження перебуває на виконанні та виконується в м. Києві, зокрема накладено арешт на відкриті рахунки в банківських установах : ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-Банк», АТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», ПАТ АБ «Укргазбанк», ПАТ «Універсалбанк», АТ «ПУМБ.

Згідно з ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

За приписами п.12 ст.28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно зі ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається із матеріалів справи, на час подання позовної заяви ОСОБА_3 , виконавчий напис №6791 від 09.11.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 17989,3 грн., виконується в м. Києві в межах Голосіївського району м. Києва, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва, тобто фактичним місцем виконання цього виконавчого напису є виконавчий округ міста Києва.

Отже, з урахуванням цієї обставини, позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно до ч.12 ст.28 ЦПК України міг бути поданий за вибором позивача за місцезнаходженням відповідачів в Голосіївський районний суд м. Києва або за місцем виконання виконавчого напису в Дніпровський районний суд м. Києва.

Доводи позивача, що оскільки виконавчі дії проводяться за місцем відкриття рахунків у банківських установах м. Маріуполя, то дана цивільна справа підсудна саме Іллічівському районному суду м. Маріуполя Донецької області, слід відхилити.

Так, згідно з частинами 1, 2 статті24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Обставини звернення стягувача із виконавчим документом саме до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., якою і відкрито виконавче провадження, та положення наведеного законодавства України передбачають право позивача-боржника обирати суд за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, а не право боржника обирати місце виконання виконавчого напису нотаріуса.

Тлумачення положень статті 24 Закону про можливість вчинення виконавчих дій за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна - за бажанням боржника та можливості вирішення спору про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за місцем проживання, роботи боржника, відокремлено від змісту наведених норм в сукупності, буде суперечити меті спрямованої на примусове виконання.

Зазначені положення чинного законодавства України, що передбачають можливість вчинення виконавчих дій в певних місцях мають на меті захист прав стягувача і забезпечують саме законні сподівання стягувача та отримання стягнутих коштів, та не свідчить про альтернативу вибору місця виконання виконавчого напису за боржником.

Тобто саме стягувачу згідно з статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» надано право обирати місце виконання виконавчого документу, яким в даному випадку обрано місце знаходження грошових коштів боржника в банківських установах.

У даній справі стягував, реалізовуючи свої права, визначив місце виконання рішення суду звернувшись до Приватного виконавця Павелків Т.Л., який відкрив виконавче провадження, та у разі незгоди із такими діями стягувача або приватного виконавця боржник не позбавлений можливості оспорити їх правомірність в суд в окремому порядку.

Отже вираження волі Банку, як стягувача, відбулось вчиненням певних дій щодо звернення до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л., з огляду на що, є обґрунтовані підстави вважати, що місцем виконання виконавчого документу, яке було обране стягувачем, є місце знаходження майна боржника - виконавчий округ м. Києва, а тому на даний час відсутні підстави стверджувати, що місцем виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є Кальміуський район м. Маріуполя.

До того ж позивачкою не надані докази того, що банківські рахунки відкриті саме банківських установах, розташованих в Кальміуському районі м. Маріуполя.

Відповідно до частини 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

За таких обставин, приходжу до висновку, що дану цивільну справу слід передати за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 187 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича, Третя особа на стороні відповідача - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (03127, м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 14-а, ).

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва