Справа № 740/215/14
Провадження № 6/740/92/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої -судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря судових засідань Пулинець Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020 до суду надійшла заява старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Прилепського С.І. про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Підставою для звернення є заява стягувача ОСОБА_1 про відмову від виконання вищевказаного судового рішення. Також повідомила, що заборгованість по аліментам станом на 28.09.2020 відсутня.

Старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Прилепський С.І. не з*явився, в заяві просить розглядати без його участі.

Стягувачка ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Боржник ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.434 ЦПК УКраїни мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Суд має право відмовити у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення з підстав, визначених ст.206 цього Кодексу, а саме якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист за вказаним рішенням перебуває на виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

На підставі викладеного та враховуючи, що на цей час стягувач відмовляється від примусового виконання вищевказаного судового рішення суду, просить прийняти її відмов від примусового його виконання, про що добровільно заявила і 28.09.2020 звернулася до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) з письмовою заявою про закінчення виконавчого провадження, тобто сумніву у добровільній відмові стягувача від примусового виконання рішення у суду не виникає, а тому суд вважає за необхідне прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення, оскільки це не суперечить закону та не порушує права чи свободи інших осіб, в тому числі прав дитини, яка на цей час є неповнолітньою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», ст.434 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Прилепського С.І. про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Прийняти відмову стягувача ОСОБА_1 від примусового виконання рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 лютого 2014 року у справі №740/215/14 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова