Справа № 504/1028/20
Провадження № 2/504/1599/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2020 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши заяву адвоката Кадрової Оксани Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви адвоката Кадрової Оксани Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі- продажу земельної ділянки, договору купівлі - продажу житлового будинку, переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.04.2020 року відкрито провадження у справі.

Адвокат в інтересах ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, і просила накласти арешт на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 , кадастровий номер :02:001:3389, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, який належить ОСОБА_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити вчиняти реєстраційні дії у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , кадастровий номер :02:001:3389, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, який належить ОСОБА_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову в цілому відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України видами забезпечення позову, серед іншого, є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві, і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

На обгрунтування свого клопотання заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Позовна заява та безпосередньо клопотання про забезпечення позовної заяви, обгрунтовані тим, що ОСОБА_2 14.12.2019 року придбала у ОСОБА_3 спірні земельну ділянку та житловий будинок. ОСОБА_1 в цей же день за договором купівлі- продажу продав належну йому квартиру. ОСОБА_1 у своєму позові вказує, що за власні кошти він придбав спірні земельну ділянку та житловий будинок, проте договір було оформлено на ОСОБА_2 (покупця), через що він вважає саме себе покупцем спірного нерухомого майна.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується, зокрема, шляхом арешту.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суддею встановлено, що ОСОБА_2 14.12.2019 року придбала у ОСОБА_3 спірні земельну ділянку та житловий будинок. ОСОБА_1 в цей же день за договором купівлі- продажу продав належну йому квартиру.

Предметом спору є правовідносини, що виникають з приводу цього самого нерухомого майна- земельної ділянки та житлового будинку.

Заявник довів суду інтернет публікаціями те, що відповідач намагається відчужити спірне нерухоме майно.

Виходячи з заявлених позовних вимог, предмету спору, доданих до клопотання (позову) матеріалів, суддя вбачає, що між сторонами дійсно виник спір, що виникає з відносин купівлі-продажу нерухомого майна, позивач не має іншої можливості, ніж у судовому порядку, довести своє право на спірне нерухоме майно, не вжиття заходів забезпечення позову може привести до унеможливлення виконання можливого рішення по справі, або до істотного ускладнення.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується, а також спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце.

Заходи забезпечення позову в розумінні норм процесуального закону носять тимчасовий характер і покликані унеможливити настання обставин, за яких виконання ухваленого судом рішення буде утрудненим або взагалі стане неможливим.

Належність нерухомого майна відповідачу доведена наданими до клопотання та позову договорами купівлі- продажу нерухомого майна.

На підставі наведеного, виходячи із приписів ст. 150, 153 ЦПК України, суддя вважає, що клопотання обгрунтовано, обраний спосіб забезпечення передбачений законом, не порушує права та законні інтереси інших, третіх осіб, необмеженого кола осіб, тому підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 150, 153, 154, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Кадрової Оксани Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 , кадастровий номер :02:001:3389, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, який належить ОСОБА_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ); заборонити вчиняти реєстраційні дії у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , кадастровий номер :02:001:3389, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, який належить ОСОБА_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання протягом 15 діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала є виконавчим документом.

Для цілей виконавчого провадження зазначаються наступні дані:

Боржник: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Стягувач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Строк надання виконавчого документу на примусове виконання три роки.

Суддя В.К. Барвенко