Постанова

Іменем України

28 травня2020 року

м. Київ

справа № 754/3133/17

провадження № 61-625св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення суми страхового відшкодування, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року у складі судді Лісовської О. В. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва

від 29 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Поливач Л. Д., Шахової О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі -

ПрАТ «СК «Універсальна», страхова компанія), третя особа -

ОСОБА_2 , з позовом, у якому просив стягнути суму страхового відшкодування у розмірі 22 060 грн, 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 1 513,23 грн штрафних санкцій.

Позовна заява мотивована тим, що 13 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ СК «Універсальна» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, об`єктом якого є автомобіль КІА, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

17 квітня 2016 року у результаті неправомірних дій третіх осіб застрахований автомобіль КІА отримав механічні пошкодження, а позивачу була завдана матеріальна шкода. Того ж дня про настання страхового випадку була повідомлена страхова компанія.

18 квітня 2016 року транспортний засіб був оглянутий представником страхової компанії.

19 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Страховій компанії було надано всі необхідні документи.

19 травня 2016 року ОСОБА_1 надала страховій компанії наряд-замовлення від 19 травня 2016 року, відповідно до якого вартість робіт становить 22 060 грн.

Листом від 28 листопада 2016 року, який позивач отримала наприкінці грудня 2016 року, страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, у зв`язку з чим звернулась з даним позовом.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанцій

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня

2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Універсальна» страхове відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 22 060 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування мотивоване тим, що при укладенні договору добровільного страхування представник страхової компанії мав можливість оглянути автомобіль КІА, здійснити фото фіксацію, провести більш ретельний огляд, а неповідомлення позивачем факту наявності на ліхтарях захисних накладок жодним чином не могло вплинути на здатність представника страхової компанії оцінити страхові ризики в майбутньому; наявність захисних накладок не могло жодним чином вплинути на визначення наявності або відсутності дефектів на ліхтарях автомобіля, а також на визначення обставин події, що сталася 17 квітня 2016 року. Факт отримання механічних пошкоджень вказаним автомобілем підтверджується довідкою СУ Деснянського УП ГУНП

в м. Києві.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди та стягнення штрафних санкцій суд першої інстанції виходив з того, що умовами укладеного між сторонами договору відшкодування моральної шкоди не передбачено. Крім того, договором страхування передбачено, що сторони несуть відповідальність за несвоєчасне проведення розрахунків, а питання відповідальності страховика в даному випадку повинно регулюватись статтею 992 ЦК України, що передбачає сплату неустойки в розмірі, встановленої договором або законом.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанцій

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Універсальна» залишено без задоволення. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня

2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції є законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з`ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року, ПрАТ «СК «Універсальна» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення попередніх інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм статті 991 ЦК України та статті 26 Закону України «Про страхування».

Заявник указує, що відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування є правомірною, оскільки позивач своїми діями ввела в оману відповідача та порушила умови укладеного між ними договору, а саме:надала неправдиві відомості про передачу пошкоджених ліхтарів до ПрАТ «СК «Уніка»; не надала, під час укладення договору, інформації про наявність страхового випадку за останній рік та отримання страхової виплати за пошкодження ліхтарів від ПрАТ «СК «Уніка», наявність на ліхтарях захисних накладок перешкодила страховій компанії визначити наявність або відсутність дефектів на ліхтарях, що у свою чергу перешкоджає у визначенні обставин події, що сталася

17 квітня 2016 року, характеру та розміру збитків.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Інші учасники справи не відзиву на касаційну скаргу, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

13 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Універсальна» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, об`єктом якого є автомобіль Кia Optima, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

17 квітня 2016 року вищевказаний автомобіль отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_1 була завдана матеріальна шкода в результаті дій третіх осіб.

Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, становить 22 060 грн.

19 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування, додавши до заяви всі необхідні документи для виплати грошових коштів

Листом від 28 листопада 2016 року страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Предметом позову у справі, яка переглядається, є стягнення суми страхового відшкодування.

За приписами статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом (пункт 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування»).

Частинами першою, другою статті 26 Закону України «Про страхування» встановлено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Аналогічні положення містяться у статті 991 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Встановивши, що позивач своєчасно звернулася до страхової компанії про настання страхового випадку 17 квітня 2016року, а страхова компанія безпідставно відмовила їй у виплаті страхового відшкодування, суди правильно застосували положення статті 991 ЦК України і статті 26 Закону України «Про страхування» тадійшли правильного висновку про стягнення з відповідача страхового відшкодування.

Доводи касаційної скарги про те, що під час укладення договору позивач не повідомила ПрАТ «СК «Універсальна» про наявність страхового випадку за останній рікта свідомо надала неправдиві відомості щодо передачі пошкоджених ліхтарів до ПрАТ «СК «Уніка» і не повідомила про наявність захисних накладок на ліхтарях, за допомогою яких можна приховати наявні на них дефекти, аналогічні доводам апеляційної скарги, були предметом перевірки апеляційним судом та по своїй суті зводиться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку не допускається.

З огляду на вищевикладене доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська