Справа № 523/7802/20
Провадження №2/523/3034/20
У Х В А Л А

"28" травня 2020 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,

ВСТАНОВИВ:

В інтересах ОСОБА_1 адвокатом Боднарчуком С.Я. подано до Суворовського районного суду м.Одеси позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування з чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки кадастровий номер::19:012:0016, площею 0,0400 га, земельної ділянки кадастровий номер: :19:012:0017, площею 0,0200 га за тією ж адресою; визнання за позивачем права власності на вищезазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_4 , оскільки це нерухоме майно вибуло із власності спадкодавця поза її волею та на підставі підроблених документів та існують перешкоди в оформленні права власності у нотаріальному порядку.

До позовної заяви додано клопотання позивача про звільнення від сплати розміру судового збору, посилаючись на необхідність нести значні витрати у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, а саме шахрайства, внаслідок чого майно вибуло із володіння позивача як спадкоємця ОСОБА_4 , віддаленість спадкового майна, судів та правоохоронних органів, які розглядатимуть справу, від місця проживання позивача, економічну ситуацію та суттєве зменшення можливості для заробітку коштів в країні через карантин, та положення п.п.1,3 ч.1 ст.8, ч.2 ст.8, п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 82 ЦПК України регламентує підстави звільнення від доказування.

Нормами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, враховуючи майновий стан сторони, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, підстави для звільнення від сплати судового збору визначені нормою ч.1 ст.8 Закону.

Визначальним чинником, який дає підстави для застосування статті 8 законодавець пов`язав із поняттям «майнового стану сторони».

Однак, в такій редакції поняття «майнового стану сторони» є оціночним в кожній окремій справі.

За змістом норми п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» позивача може бути звільнено від сплати збору у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону- ч.4 ст. 177 ЦПК України.

Основна умова, за якою може мати місце звільнення від сплати судового збору - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений належними доказами.

Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 10 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Позивачем в клопотанні не надано доказів на підтвердження обставин, за якими закон дозволяє звільнити від сплати судового збору, та не зазначено нормативного обґрунтування заявленого клопотання, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, суд звертає увагу на те, що звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не обов`язком.

Як відомо, законодавче закріплення судових витрат має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат), по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене приходжу до висновку, що відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 4,8 Закону України «Про судовий збір»,ст.ст. 136,260,261,353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала складена та підписана 28.05.2020 року.

Суддя: