Провадження № 22-ц/812/661/20
У Х В А Л А

27 травня 2020 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого судді - Бондаренко Т.З.,

суддів Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю: відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №488/3536/15-ц за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 20 січня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Селіщевої Л.І. в приміщенні цього ж суду, за позовом

Публічного Акціонерного Товариства «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

та за зустрічним позовом

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» про захист прав споживача та визнання кредитного договору частково недійсним ,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач вказує, що 14 лютого 2014 року між ВАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою був укладений договір про надання споживчого кредиту №1/17/317/20-01-14/0107. За умовами цього договору банк надав відповідачці споживчий кредит у розмірі 23 049,77 грн., строком користування з 14 лютого 2014 року до 13 березня 2016 року, зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами, та щомісячної комісії у розмірі 0,75 % від первісної суми кредиту. Погашення кредиту мало відбуватися згідно графіку, який є додатком № 1 до кредитного договору, і його невід`ємною частиною. Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачці визначений розмір кредитних коштів.

Відповідачка порушила умови кредитного договору та здійснювала погашення передбачених платежів нерегулярно. Внаслідок порушення відповідачкою кредитних зобов`язань утворилась заборгованість, яку Банк уточнив та просив стягнути з ОСОБА_1 85 458,84 грн., із яких: заборгованість з повернення кредитних коштів 15 079,57 грн.; заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом 4 134,58 грн.; заборгованість по сплаті щомісячної комісії 3 803,14 грн.; пеня за прострочення основної заборгованості 22 825,13 грн.; пеня за порушення строків сплати процентів 4 906,88 грн.; штраф у розмірі 11 524,89 грн., інфляційні втрати за час розгляду справи у суді 23 184,67 грн.

В грудні 2016 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ПАТ «АКБ «Капітал» про визнання кредитного договору частково недійсним.

ОСОБА_1 уточнила позов та зазначала, що кредитний договір №1/17/317/20-01-14/0107 від 14 лютого 2014 року суперечить Закону «Про захист прав споживачів» та Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Зокрема, відповідачка вказувала, що позивачем було неправомірно включено до кредитного договору умову про сплату щомісячної комісії за дії, які він здійснював на власну користь, крім цього, вона сплатила страхову премію ПрАТ «Корал» у розмірі 3 049,77 грн., послуги якої їй були нав`язані банком, а також її зобов`язали відкрити пенсійний рахунок у банку позивача. При цьому п. 4.4.2 кредитного договору було передбачено, що у разі переведення позичальником отримання її пенсії до іншої банківської установи, вона зобов`язана сплачувати щомісячну комісію у розмірі 1,5 % від виданої суми кредиту. Відповідачка також вказувала, що пункти 5.1. та 5.2 кредитного договору суперечать вимогам діючого законодавства і призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Все вказане на думку відповідачки є ознакою нечесної підприємницької діяльності зі сторони банку.

Посилаючись на таке, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсними несправедливі умови договору № 1/17/317/20-01-14/0107 від 14 лютого 2014 року щодо сплати комісії, укладення договору страхування та оплати додаткових коштів: комісії 172,87 грн. та процентів 134,46 грн., щодо подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те ж саме порушення, і відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 20 січня 2020 року зустрічний позов задоволено частково. Визнано недійсними пункти 1.2 та 5.2 Договору про надання споживчого кредиту № 1/17/317/20-01-14/0107 від 14.02.2014 року, який був укладений між ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» та ОСОБА_1 .. У задоволенні вимог зустрічного позову про визнання недійсним положень п. 5.1 Договору про надання споживчого кредиту № 1/17/317/20-01-14/0107 від 14 лютого 2014 року та в частині укладення договору страхування відмовлено.

Позов ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 1/17/317/20-01-14/0107 від 14 лютого 2014 року на загальну суму 51 841,26 грн., із яких: заборгованість з повернення кредитних коштів 15 079,57 грн.; заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом 4 134,58 грн.; пеня за прострочення основної заборгованості 15 000 грн.; пеня за порушення строків сплати процентів 4 000 грн. та інфляційні втрати за час прострочення 13 627,11 грн. Розподілено судові витрати.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову Банка відмовити, а її позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Банком безпідставно списано з наданих кредитних коштів 3049,77 грн. та перераховано на рахунок Страховика на виконання договору страхування відповідальності позичальника, оскільки договір страхування їй не було видано. В разі якщо такий договір укладався то фактично страховий випадок настав, а тому слід вважати, що Банк отримав страхове відшкодування від страхової компанії.

Апелянт також зазначала, що кошти на погашення кредиту щомісячно списувались з її пенсійного рахунку в сумі 1260, 62 грн. Різниця між надходженням пенсійних коштів та списаних Банком у погашення зобов`язання до договору кредиту складає 13003, 14 грн. Проте вказана сума коштів не відображена в розрахунках Банку.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачка заявила клопотання про витребування доказів по справі, а саме договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту № КФ-000117/00/17 від 14 лютого 2014 року, якщо такий укладався з ПрАТ «Страхова компанія «Корал», а також, відомості стосовно виплати страхового відшкодування страховою компанією на користь позивача, в зв`язку з настанням страхового випадку- виникнення заборгованості за кредитним договором.

А також, для можливості перевірки нарахованої Банком заборгованості витребувати рух коштів по пенсійному рахунку відкритому на ім`я відповідачки по справі ОСОБА_1 , а також надати розрахунок боргу з подрібненим відображенням суми виданого кредиту, сум зарахованих на його погашення, розподіл вказаних сум за відповідними платежами та залишок несплачених сум.

Представник позивача та третьої особи до суду не з`явилися.

Суд апеляційної інстанції в силу положень частин 1-3 ст. 367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог частин 3-5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із вимогами ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд апеляційної інстанції згідно ст.367ЦПК України досліджує докази,що стосуються фактів,на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або)відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним роз`яснити учасникам справи положення ч.10 ст. 84 ЦПК України, згідно якої у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що вказані питання порушувались відповідачкою в суді першої інстанції та на них міститься посилання в апеляційній скарзі, їх вирішення має суттєве значення для розгляду даної справи, з метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

В зв`язку з задоволенням клопотання відповідачки про витребування доказів у справі необхідно оголосити перерву для отримання зазначених доказів.

Керуючись ст. ст. 83, 84, 116,118, 260, 367, ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А: -

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Корал» та у Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту № КФ-000117/00/17 від 14 лютого 2014 року, якщо такий укладався ОСОБА_1 з ПрАТ «Страхова компанія «Корал», а також, відомості стосовно можливої виплати страхового відшкодування вказаною страховою компанією на користь позивача, в зв`язку з настанням страхового випадку - виникнення заборгованості за кредитним договором.

Витребувати у Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» рух коштів по пенсійному рахунку відкритому на ім`я відповідачки по справі ОСОБА_1 , а також надати розрахунок боргу з подрібненим відображенням суми виданого кредиту, сум зарахованих на його погашення, розподіл вказаних сум за відповідними платежами та залишок несплачених сум.

Строк виконання зобов`язання до 01 липня 2020 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.Б.Кушнірова

І.В.Лівінський