Справа № 486/1084/18
Провадження № 2-зз/486/2/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г. А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, приватний нотаріус Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмитрієва Валентина Володимирівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати арешт, накладений ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколавської області від 13 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., приватний нотаріус Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмитрієва В.В., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири, на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 31206606 від 15 листопада 2018 року про арешт даної квартири.

Свою позицію обґрунтовує тим, що 13 листопада 2018 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у вищезазначеній цивільній справі було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої на той час був ОСОБА_5

22 квітня 2019 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області було ухвалено рішення, яким ОСОБА_2 у задоволені позову було відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 липня 2019 року рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 квітня 2019 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено.

Зазначає, що 06 травня 2020 року він на електронних торгах придбав квартиру АДРЕСА_1 , однак здійснити державну реєстрацію зазначеної квартири не має можливості, оскільки арешт, накладений ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року не скасований.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надіслав на адресу суду письмову заяву з проханням здійснювати розгляд заяви за його відсутності. Заяву підтримав.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї документи, а також письмові матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу у м. Київ Рогач В.В., приватний нотаріус Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієва В.В., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири було накладено арешт на об`єкт нерухомого майна № 08, а саме, квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69, 3 кв.м, житловою площею 46,1 кв.м., власником якої є ОСОБА_5 Заборонено ОСОБА_5 проводити дії по відчуженню в будь-який спосіб об`єкта нерухомого майна № 08, а саме, квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 69, 3 кв.м, житловою площею 46,1 кв.м. Зустрічне забезпечення не застосовано.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року залишено без змін.

22 квітня 2019 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., приватний нотаріус Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмитрієва В.В., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 липня 2019 року зазначене рішення скасовано та ухвалене нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 30 грудня 2015 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу у м. Києві Рогач В.В. за реєстровим № 2427; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 26 червня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмитрієвою В.В. за реєстровим № 784.

15 травня 2020 року приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Рихальською О.В. було посвідчено, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності майно, що складається з трикімнатної квартири, розташованої в АДРЕСА_2 , в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження нерухомого майна 08, яке придбане ОСОБА_1 за 368215,75 грн., що раніше належало на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 21 січня 2015 року і зареєстрованого у реєстрі за № 94 Дмитрієвою В.В., приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області.

Рішенням № 5226394 від 15 травня 2020 року державного реєстратора, розглянувши ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року, було зупинено державну реєстрацію права власності на квартиру з реєстраційним номером 08, що розташована в АДРЕСА_2 .

Положеннями ст.ст. 149 та 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосовувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співвмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Виходячи з аналізу ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи у випадках залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову. Також заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у трьох випадках, які встановлені законом.

В інших випадках заходи забезпечення позову можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 1 ст. 42 ЦПК України визначено склад учасників справи, та вказано, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач згідно до ч.1. ст. 48 ЦПК України.

Як вбачається з письмових матеріалів справи заявник ОСОБА_1 не входить до кола учасників справи, майно на яке накладено арешт придбано ним з прилюдних торгів 15 травня 2020 року, вже після розгляду справи у суді першої інстанції та її апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Однак, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, кожна особа має право виключно в порядку, встановленому ЦПК України, згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

ОСОБА_1 , який звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України, не є стороною у цивільній справі, позов у якій було забезпечено.

У 4 абзаці п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна зазначено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви і скасування заходів забезпечення позову, вжитих за ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Керуючись ст.ст. 158, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, приватний нотаріус Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмитрієва Валентина Володимирівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири, відмовити, як особі, яка не є стороною у справі, позов у якій було забезпечено.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова