Справа № 343/1362/19
Провадження № 22-ц/4808/558/20
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А.
Суддя-доповідач Ясеновенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.,

секретаря Маслей А.М.,

з участю ОСОБА_1 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Вигодської селищної ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду, ухвалене у складі судді Тураша В.А. 07 серпня 2019 року в м. Долині,

в с т а н о в и в :

29.06.2019 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Вигодської селищної ради про визнання права власності на квартиру.

В заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько ОСОБА_3 , який був зареєстрований та проживав у кв. АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_3 , відмовилась в установленому законом порядку від прийняття спадщини, а їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документа про право власності на квартиру, ОСОБА_2 просила задовольнити позов.

Рішенням Долинського районного суду від 07 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_2 та складається з двох кімнат житловою площею 27.9 кв.м. (1-а кімната-16.0 кв.м; 2-а кімната-11.9кв.м); кухні площею-6.2кв.м; ванної кімнати площею-2.6 кв.м; та коридору площею-2.2 і 2.4 кв.м.; загальна площа квартири - 41.3 кв.м., що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги відмовилась в установленому законом порядку від прийняття спадщини, тому ОСОБА_2 як племінниця спадкодавця є спадкоємцем за правом представлення, тому її вимоги про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Так, суд розглянув справу без її участі, а тому належним чином не з`ясував усіх обставин справи.

Апелянт зазначає, що вона тривалий час прописана та проживає у спірній квартирі, а тому вирішення даного спору може бути підставою для пред`явлення до неї позову про виселення. Крім того, вважає, що вона, як особа, яка відкрито та добросовісно володіє майном має право заявляти права на це майно, в тому числі і щодо набуття на нього права власності за давністю володіння. Тому її слід було залучити до участі у справі як третю особу.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що рішенням Долинського районного суду від 03.11.2016 року був задоволений позов ОСОБА_2 до Вигодської селищної ради про визнання за нею права власності на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_2 . Однак, рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року вказане рішення Долинського районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову з підстав не залучення її до участі у справі.

Тобто набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

Апелянт також вказує на пропуск ОСОБА_2 позовної давності, оскільки спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позов пред`явлений лише в червні 2019 року. Тому вона вправі була заявляти про застосування позовної давності.

Зазначає, що власником спірної квартири була ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а суд встановивши, що ОСОБА_3 належним чином не оформив право власності в порядку спадкування, не дослідив чи дійсно ОСОБА_3 набув право власності на спірне майно. Тобто суд не з`ясував чи ОСОБА_3 фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, як це було передбачено ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин.

Просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що рішенням суду, яке набрало законної сили, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про встановлення факту проживання із ОСОБА_3 понад 5 років однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири. Тобто, ОСОБА_1 не має права на спірне майно, а тому не може бути учасником справи.

Також зазначає, що ОСОБА_3 постійно проживав, був зареєстрований у спірній квартирі та залишився проживати там і після смерті матері, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР він вважається таким, що прийняв спадщину.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Вигодська селищна рада також подала відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначила, що спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_3 є його племінниця ОСОБА_2 , а тому її позовні вимоги про визнання права власності є обґрунтованими.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника, а також представника позивачки, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про закриття апеляційного провадження з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно архівних даних за ОСОБА_5 17.09.1992 року зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Підставою для реєстрації права власності був договір купівлі-продажу від 11.09.1992 року.

Наведене підтверджено довідкою Івано-Франківського ОБТІ від 16.08.2016 року.(а.с.17)

Встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а її сини ОСОБА_6 (батько позивачки) - ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копіями свідоцтв про смерть. (а.с. 6,12,13)

Також встановлено, що дочка ОСОБА_3 ОСОБА_4 відмовилась в установленому законом порядку від прийняття спадщини, а постановою від 07.10.2016 року державного нотаріуса Долинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю договору купівлі-продажу квартири, на підставі якого 17.09.1992 року було зареєстровано право власності за ОСОБА_5 .

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_3 є його племінниця ОСОБА_2 , оскільки спадкоємець першої черги ОСОБА_4 відмовилась в установленому законом порядку від прийняття спадщини після смерті батька, надавши до нотаріальної контори відповідну заяву, а інші спадкоємці, які б мали право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , відсутні.

ОСОБА_1 , посилаючись на порушення її прав оскаржуваним рішенням суду, долучила до апеляційної скарги довідку комунального підприємства «Вигодський комбінат комунальних підприємств» від 24.02.2020 року про те, що вона зареєстрована у спірній квартирі, та акт обстеження матеріально-побутових умов від 14.02.2020 року, у якому зазначено, що вона проживає у зазначеній квартирі та здійснює ремонтні роботи. (а.с.80,81)

Судом встановлено, що рішенням Долинського районного суду в справі №343/1821/16-ц від 15.09.2017 року встановлено факт проживання понад п`ять років ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_3 . В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.12.2017 року - рішення Долинського районного суду від 15 вересня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну черговості спадкування, надання позивачці права на спадкування за законом разом з спадкоємцями другої черги та про визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким змінено черговість спадкування та надано ОСОБА_1 право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 разом з спадкоємцями другої черги.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.25-30).

Постановою Верховного Суду в справі №343/1821/16-ц від 16.01.2019 року постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2017 року скасовано.

Рішення Долинського районного суду від 15 вересня 2017 року в частині встановлення факту проживання понад п`ять років однією сім`єю без реєстрації шлюбу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання понад п`ять років однією сім`єю без реєстрації шлюбу- відмовлено.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права спадкування за законом разом з спадкоємцем другої черги, надання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями другої черги та про визнання права власності на 1/2 частини спадкового майна-залишено в силі (а.с.35-40).

Тобто, рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 не має права на спадкове майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням суду, яким визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на квартиру, не вирішувалось питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 , оскільки вона не надала належних та допустимих доказів на підтвердження права власності на спірну квартиру, тобто не довела, що рішенням суду порушено її право власності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частинами 1, 2 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До закінчення судових дебатів представник позивач подав заяву про вирішення питання розподілу витрат на правничу допомогу, на підтвердження чого подав договір про надання правової допомоги від 06 квітня 2020 року, акт виконаних робіт та розрахунок їх вартості, а також квитанцію про оплату таких витрат на загальну суму 2700 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, а також враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість витрат на правничу допомогу.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 362, ст.ст. 381, 389-390 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду від 07 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вигодської селищної ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

Відновити дію рішення Долинського районного суду від 07 серпня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_3 ) 2700 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 20 травня 2020 року.