Справа № 450/645/20 Провадження № 2/450/972/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області про визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею, а також встановити відповідачу ОСОБА_2 графік побачень з дітьми.

Мотивувала свої позовні вимоги тим, що 08 вересня 2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наразі вони з відповідачем проживають окремо та звернулися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зауважує, що в досудовому порядку вони домовилися про те, що діти постійно проживають з нею, а відповідач буде спілкуватися з ними на вихідних. Проте вказана домовленість не виконується відповідачем, він допускає собі не повертати дітей після вихідних, у зв`язку з чим вони пропускають заняття в школі, що в подальшому може вплинути на їхню успішність. Повідомила, що відповідач обмовляє її перед дітьми, що також негативно впливає відносини таких з нею. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 12 березня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою від 29 квітня 2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, повідомила, що при неповерненні відповідачем дітей вона зверталася в поліцію, але в неї не прийняли заяву, позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовної вимоги про визначення місця проживання дітей з матір`ю і бажає, щоб йому визначили дні для побачень з дітьми. Щодо неповернення дітей пояснив, що він взяв дітей у позивача, вони захворіли і він попередив вчителя про те, що діти не прийдуть у школу у зв`язку з хворобою. Зауважив, що діти самі хотіли залишитися з ним.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 21 лютого 2019 року, стверджується, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2007 року.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Сороки-Львівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 14 квітня 2010 року, встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим Сороки-Львівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 06 вересня 2012 року, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 172 від 07 лютого 2020 року, виданої Виконавчим комітетом Мурованської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, вбачається, що діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані і проживають разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 .

Як зазначено у ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Вказана стаття передбачає можливість вирішення спору судом лише у разі виникнення спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, але під час розгляду справи було встановлено, що такий спір між сторонами відсутній.

З пояснень відповідача, наданих у судовому засіданні, встановлено, що спір між сторонами про місце проживання дітей відсутній.

Жодних доказів, які свідчили би про наявність у сторін спору про місце проживання дітей, позивачем суду не надано.

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про те, що визначати місце проживання дітей на даний час не є необхідним, оскільки будь-якого спору між сторонами стосовно вирішення даного питання немає.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що позовна вимоги про визначення місця проживання дітей, задоволенню не підлягає, оскільки у сторін відсутній спір з цього приводу.

Щодо позовної вимоги про встановлення графіку побачень відповідача з дітьми суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст. 153 цього кодексу мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежене законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Абзацом 2 частини 2 вказаної статті встановлено, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

При цьому, позивачем не надано суду жодних доказів про ставлення батьків до своїх обов`язків, жодної інформації про прихильність дитини до кожного з них, не доведені інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Надана позивачем характеристика, видана Виконавчим комітетом Мурованської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області повною мірою не характеризує її ставлення до своїх батьківських обов`язків, наведені у ній аргументи лише в загальному характеризують позивача і не надають жодної конкретики.

При цьому, позивач не надає доказів, які могли б підтвердити байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, а також інші обставини, необхідні для вирішення справи.

Крім того, за положеннями ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, чого зроблено не було.

Окрім цього слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем у позовній заяві, сторонами під час розгляду справи не запропоновано жодних варіантів участі відповідача у вихованні дитини, з якого суд міг би виходити при ухваленні рішення.

Враховуючи принцип диспозитивності, закріплений в ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не має процесуальної можливості самостійно визначати способи участь одного з батьків у вихованні дитини.

Більше того, таке визначення могло би суперечити інтересам дитини, якщо її думка залишиться невідомою для суду.

У зв`язку з наведеним, позовна вимога про встановлення графіку побачень ОСОБА_2 з дітьми задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими позивач мотивувала свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 33, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 159, 161 СК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до п. 3 розділ ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Пустомитівським РС ГУДМС України у Львівській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Третя особа: Служба у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, місцезнаходження 81100, Львівська обл., м. Пустомити, вул. Паркова, буд. 2, .

Повний текст рішення виготовлений 29 травня 2020 року.

Суддя Мусієвський В.Є.