Справа № 301/2043/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"16" жовтня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 253686,60 грн. заборгованості.

Ухвалою Іршавського районного суду від 12.10.2020 року відкрито провадження у справі і справу призначено на підготовче засідання 05.11.2020 року на 09.30 годин.

15 жовтня 2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову по вказаній цивільній справі шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 , в тому числі, заборони його відчуження, реконструкції. Дану заяву мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 може відчужити належне йому майно, що, у разі задоволення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову проведено без повідомлення учасників справи.

Перевіривши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд вважає заяву про забезпечення позову задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.п. 4 та 6 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам; особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що 07 липня 2020 року між сторонами було укладено договір позики грошових коштів, згідно якого відповідачу ОСОБА_2 було надано в борг 9000 доларів США. Вказану суму відповідач зобов`язувався повернути не пізніше кінця липня 2020 року. Про факт отримання грошових коштів ОСОБА_2 написав відповідну розписку. 11 вересня 2020 року позивачем на адресу ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням було направлено вимогу про повернення коштів від 10.09.2020 року протягом тридцяти днів з дня пред`явлення даної вимоги. Однак, ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов`язання, тому його борг перед позивачем становить 253686,60 грн., про стягнення якого позивач просив суд ухвалити відповідне рішення.

Відповідно до ст.150 ч.1 п.1 та ч.3 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 , у разі задоволення позовних вимог, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно в межах суми боргу 253686,60 грн., підлягає до задоволення.

З огляду на те, що предметом позову є стягнення боргу в сумі 253686,60 грн., то, на думку суду, даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Що стосується вимог про забезпечення позову шляхом заборони реконструкції належного ОСОБА_2 майна, то в цій частині заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заява в цій частині є безпідставною, такою що не стосується предмету позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , і знаходиться у нього або в інших осіб, у межах суми боргу - 253686,60 гривень.

В решті заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали негайно направити в Іршавський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегоінального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) для виконання, а позивачу ОСОБА_1 - для відому.

Відповідачу ОСОБА_2 копію ухвали направити негайно після її виконання.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча : М. О. Пітерських