Справа № 183/2143/19
№ 2-о/183/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Кімстач Д.І ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

04 квітня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 05 квітня 2019 року заяву було залишено буз руху, заявнику надано строк для усунення недоліків у заяві.

11 квітня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою, в якій усунула недоліки первісної заяви.

Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року відкрите провадження у справі.

24 травня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

16 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

На обґрунтування вимог заявник посилалася на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у республіці Азербайджан. Приблизно в 1985 році вона переїхала в Україну, а саме до Дніпропетровської області, де з 20 травня 1985 року почала працювати на території Новомосковського району Дніпропетровської області в колгоспі «Вперед». Зазначає, що з 1985 року вона проживала за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новостепанівка разом із своєю сім`єю, а саме чоловіком - ОСОБА_4 , 1957 р.н., дочкою ОСОБА_5 , 1982, р.н., та синами ОСОБА_6 , 1983 р.н., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (який народився вже в Україні). З 05 липня 2010 року по теперішній час вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник зазначила, що вона звернулася до міграційної служби з приводу надання їй роз`яснень щодо порядку та переліку необхідних документів для порушення клопотання про набуття громадянства України за територіальним походженням (у зв`язку з проживанням її на території України до 1991 року.

Відповіддю посадової особи відповідного органу від 05.03.2019 року їй було рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території України, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки.

У зв`язку з даними обставинами, вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України станом до 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник підтримали вимоги, викладені в уточненій заяві, просили суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала на території України станом до 24 серпня 1991 року.

Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Кімстач Д.І. в судовому засіданні просила ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у Республіці Азербайджан, що підтверджується довідкою Серія НОМЕР_1 1201, виданої 16.06.2010 року відповідно до Закону України «Про імміграцію».

Згідно відповіді Новомосковського районного відділу Головного управління державної міграційної служби № 1235/2179 від 05.03.2019 року, встановлено, що заявник ОСОБА_3 зверталася з питанням з приводу надання їй роз`яснень щодо порядку та переліку необхідних документів для порушення клопотання про набуття громадянства України за територіальним походженням (у зв`язку з проживанням її на території України до 1991 року, в результаті чого отримала відмову та останній було рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території України, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради № 125 від 01.03.2019 року встановлено, що ОСОБА_3 , 1962 року народження з 1985 року проживала за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новостепанівка разом із своєю сім`єю, а саме чоловіком - ОСОБА_4 , 1957 р.н., дочкою ОСОБА_5 , 1982, р.н., та синами ОСОБА_6 , 1983 р.н., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (який народився вже в Україні). Підстава: погосподарські книги (1980-1985 рр.; 1986-1990 рр.; 1991-1995 рр.; 1996-2000 рр.; 2001-2005 рр.; 2006-2010 рр.).

З довідки виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради № 122 від 27.07.2019 року встановлено, що ОСОБА_3 , 1962 року народження згідно трудової книжки, дата заповнення якої 20 травня 1985 року дійсно працювала в колгоспі «Вперед» по грудень 1991 року. Даний факт також спростовується копією трудової книжки колгоспника Серія НОМЕР_2 від 20.05.1985 року.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 29.11.2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 05 липня 2010 року по теперішній час.

У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про громадянство від 18 січня 2001 року № 2235-III передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджених Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня ІНФОРМАЦІЯ_5 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 363/214/17.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, враховуючи надані заявником письмові докази, пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що факти, на які посилається заявник в своїй заяві знайшли підтвердження в судовому засіданні, в зв`язку з чим, вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на заявника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка Республіки Азербайджан постійно проживала на території України станом до ІНФОРМАЦІЯ_6 серпня 1991 року.

Судові витрати покласти на заявника ОСОБА_3 .

Учасники справи:

-заявник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка Республіки Азербайджан, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, , місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Липинського, 7;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 17 січня 2020 року.

Суддя Д. І. Городецький