Ухвала

21 травня 2020 року

м. Київ

справа № 668/9706/15-ц

провадження № 61-7701ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пуляєвої Наталії Сергіївни, на постанову Херсонського апеляційного суду від 17 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши їй у власність житловий будинок із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , а у власності відповідача залишити спільно набуті грошові кошти у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 03 вересня 2015 року у складі судді Булах Є. М. позов ОСОБА_2 задоволено.

Шлюб, зареєстрований 27 вересня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 718, між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 розірвано.

Визнано спільним майном подружжя, що набуто ним під час перебування у шлюбі, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, кадастровий номер № :01:062:0016, загальною площею 0,0893 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; грошові кошти у розмірі 100 000 грн.

Виділено ОСОБА_2 у власність житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, кадастровий номер № :01:062:0016, загальною площею 0,0893 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинено право власності ОСОБА_2 на майно - грошові кошти у розмірі 100 000 грн.

Виділено ОСОБА_2 у власність майно - грошові кошти у розмірі 100 000 грн.

Припинено право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинено право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер № :01:062:0016, загальною площею 0,0893 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Херсонського апеляційного суду від 17 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 03 вересня 2015 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 про поділ майна подружжя скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У травні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна представника ОСОБА_2 - адвоката Пуляєвої Н. С. на постанову Херсонського апеляційного суду від 17 березня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про розірвання шлюбу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102 грн.

Предметом позову в цій справі, у тому числі, є вимоги щодоподілу майна подружжя шляхом виділення позивачу у власність житлового будинок із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 та визнання за відповідачем права власності на грошові кошти у розмірі 100 000 грн.

З огляду на зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції вартість спірного житлового будинок із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , становить 100 000 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у даній справі щодо вимоги майнового характеру (поділ майна подружжя) становить 200 000 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн * 250 = 525 500 грн).

Отже, зазначена справа на підставі вимог закону відноситься до малозначних.

Малозначна справа є такою з огляду на свої властивості, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та наявність чіткої й незмінної судової практики, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, оскільки представник ОСОБА_2 - адвокат Пуляєва Н. С. подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пуляєвої Наталії Сергіївни, на постанову Херсонського апеляційного суду від 17 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк