ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7616/20 Справа № 210/3062/20 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання-Кислиця І.В.

сторони справи :

позивачі: Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинна профспілкова організація Криворізької міської профспілки працівників промисловості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинна організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивачів:Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинної профспілкової організації Криворізької міської профспілки працівників промисловості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження, винесену суддею Чайкіною О.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ :

У травні 2020 року, позивачі: Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (), Первинна профспілкова організація Криворізької міської профспілки працівників промисловості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (), Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» () звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (), Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» () про визнання недійсним змін до колективного договору.

Позивачі просили суд: визнати недійсними зміни до діючого у Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» колективного договору на 2007-2008 роки, які були затверджені конференцією трудового колективу Публічного акціонерного товариства «АрселорМітталКривий Ріг» від 03 березня 2020 року, а саме:

-зміни до п.1.9, якими викладене перше речення абзацу 2 цього пункту в такій редакції «Комісії надається право приймати остаточне рішення по включенню або відхиленню пропозицій, які надходять, змін, доповнень; вносити зміни в колективний договір в періоди між конференціями трудового колективу; встановлювати порядок реалізації умов даного колективного договору»;

-зміни до п.9.8., який викладений в новій редакції «Для організації культурно-масових і спортивно-масових заходів, оздоровлення працівників і членів їх сімей щомісячно до 20 числа перераховувати на рахунки первинних профспілкових організацій, які підписали цей колективний договір, кошти в розмірі 0,45% фонду оплати праці за попередній місяць.

Культурно-масові, спортивні та оздоровчі заходи для працівників підприємства, затверджуються погоджувальною комісією підприємства та фінансуються кожною ППО пропорційно чисельності членів такої профспілки за рахунок вказаних коштів.

З метою здійснення перевірки цільового використання коштів на культурно-масову, спортивну та оздоровчу роботу і внесення відповідних відомостей в звіти про виконання про виконання колективного договору, первинні профспілкові організації, які діють на підприємстві, щомісячно в строк до 15 числа місяця наступного за звітним; надають погоджувальній комісії інформацію і документи про використання коштів, зазначених у першому абзаці цього пункту, а саме: копії договорів, рахунків, рахунків-фактур, платіжних доручень, актів-приймання передачі наданих послуг/ робіт, тощо.

У випадку відмови та/або ненадання в повному обсязі звіту про цільове використання коштів, перерахованих підприємством на культурно-масову, спортивну і оздоровчу роботу за формою, затвердженою погоджувальною комісією, перерахування коштів на зазначені цілі такій первинній профспілковій організації не здійснюється. Рішення про відновлення перерахування або освоєння невикористаних коштів приймається погоджувальною комісією у кожному випадку окремо»;

зміни до розділу 10 колективного договору, якими викладені абзац 1, 2 розділу 10 в такій редакції - «Договір вступає в силу з 1 січня 2007 року і розповсюджується на всіх працівників підприємства, які перебувають в обліковому складі, і діє до 01.07.2021. Не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії даного колективного договору, сторони зобов`язуються почати переговори по укладенню нового колективного договору або пролонгацію діючого.

У випадку, коли до закінчення встановленого строку дії даного колективного договору з будь-яких причин новий колективний договір не буде укладений, даний колективний договір продовжує діяти, але не більше як шість місяців після дати закінчення його дії, встановленої абзацом 1 цього розділу.»

Пред`явлення позову до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за правилами цивільної юрисдикції обгрунтовано наявністю підстав, що пов`язані з трудовими правовідносинами.

В обгрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що 03 березня 2020 року на Публічному акціонерному товаристві "АрселорМіттал Кривий Ріг" (Відповідач 1) відбулася конференція трудового колективу, за результатами проведення якої було прийнято рішення від 03 березня 2020 року про внесення змін до діючого на підприємстві Колективного договору.

Вказане рішення підписано Відповідачем 1 та Відповідачем 2 - Первинною організацією профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Позивачі - Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (), Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» () - надалі Позивачі 1, 3 не були допущені до укладання, оформлення та підписання змін до колективного договору.

Позивачі вважають, що внесені зміни суттєво звужують права працівників підприємства та діючих профспілок, змінюють встановлений на підприємстві баланс інтересів на користь роботодавця - відповідача 1.

При внесені змін до колективного договору порушено процедуру внесення таких змін, а внесені зміни порушують незалежність профспілкової діяльності Позивачів, а так само вочевидь не відповідають вимогам чинного законодавства, тому мають бути визнані недійсними в силу частини 1 статті 203 ЦК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року, відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинної профспілкової організації Криворізької міської профспілки працівників промисловості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання недійсним змін до колективного договору.

Роз`яснено позивачам, що відповідно до статті 7 указаного Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» передбачено, що розгляд колективного трудового спору (конфлікту) з питань укладення чи зміни колективного договору, угоди здійснюється примирною комісією, а в разі неприйняття рішення у строки, установлені статтею 9 цього Закону трудовим арбітражем.

Зобов`язано УДКСУ у м.Кривому Розі, , повернути Первинній профспілковій організації Криворізької міської профспілки працівників промисловості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (код за , р/р НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні) гривень сплачені за платіжним дорученням №163 від 21.05.2020 року.

Зобов`язано УДКСУ у м.Кривому Розі, , повернути Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (код за , р/р НОМЕР_2 ) суму судового збору в розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні) гривень сплачені за платіжним дорученням №1093 від 14.05.2020 року.

Зобов`язано УДКСУ у м.Кривому Розі, повернути Первинній профспілковій організації Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (код за , р/р НОМЕР_3 ) суму судового збору в розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні) гривень сплачені за платіжним дорученням №98 від 12.05.2020 року.

Позивачі:Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинна профспілкова організація Криворізької міської профспілки працівників промисловості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», будучи незгодними з винесеною ухвалою суду подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просять скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

При цьому, скаржники не погоджуються з висновком суду першої інстанції про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, який суд прийняв, пославшись на Закон України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», яким визначено спеціальний, не судовий порядок вирішення данної категорії спорів та вказує на те, що такий висновок суду не відповідає обставинам справи та є передчасним. Позивачі вважають, що спір між сторонами не можливо вирішити в порядку, встановленому Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», оскільки відсутій факт вимог найманих працівників не менш як половини від загальної кількості працівників підприємства. Зазначене не може обмежувати профспілки та їх членій у доступі до правосуддя.

Скаржники вказують, що їх позовними вимогами є визнання недійсними змін до колективного договору, тоді, як вказана правова норма передбачає можливість виникнення колективного трудового спору лише щодо зміни умов колективного договору. Недійсність і зміна договору є абсолютно різними за своєю правовою природою, мають різні підстави та правові наслідки. Зазначають, що у даному судовому спорі позивачі діють не як уповноваженні найманими працівниками підприємства організації для вирішення колективного трудового спору, а як самостійні учасники правовідносин та як сторони укладеного колективного договору і як сторони соціального діалогу.

Звертають увагу на те, що позивачами по справі є три профспілки, однак з яких (позивач-2) не є стороною колективного договору, одним з відповідачів по справі є, також профспілка, яка підписала наче б то від імені трудового колективу зміни до колективного договору. Отже, спір виник не лише між профспілками з однієї сторони і роботодавцем з іншої сторони щодо змісту змін до колективного договору, а й між трьома профспілками з однієї сторони та однією профспілкою з іншої сторони щодо наявності у профспілок повноважень на внесення змін до колективного договору та щодо делегування трудовим колективом таких повноважень профспілкам. Спір між профспілками з обох сторін не може вирішуватись в порядку, передбаченому Законом України "Про «колективні трудові спори (конфлікти», за жодних обставин.

Відзив на апеляційну скаргу позивачів не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника позивачів ОСОБА_1 та представника позивача-3 ОСОБА_2 , які, кожен окремо підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з викладених у скарзі підстав думку представників відповідача-1- ОСОБА_3 , відповідача-2- ОСОБА_4 , які, кожен окремо заперечували проти задоволення апеляційної скарги позивачів та просили ухвалу суду першої інстанції, як законну і обгрунтовану залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачам у відкритті провадження по справі керувався нормами п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України й виходив з того, що сторонами цього спору є первинні профспілкові організації та роботодавець, а спір виник щодо визнання недійсним пунктів колективного договору, якими на думку позивачів порушені їх права, між тим колективні трудові спори, на відміну від індивідуальних це спори непозовного провадження між найманими працівниками, трудовим колективом (профспілкою) і власником чи уповноваженим ним органом, в яких йдеться про зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин, тому, до таких спорів застосовується примирно-третейський порядок вирішення, правовий механізм якого визначено Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції і не може погодитись із доводами позивачів, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи позивачів, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

Як уже зазначалося, позовними вимогами у цій справі є визнання недійсними змін до діючого у Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» колективного договору на 2007-2008 роки, які були затверджені конференцією трудового колективу Публічного акціонерного товариства «АрселорМітталКривий Ріг» від 03 березня 2020 року, а саме: зміни до п.1.9; п.9.8 та зміни до розділу 10 колективного договору, які викладені у абзаці 1 та 2.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються Кодексом законів про працю України, Законом України від 15 вересня 1999 року

№ 1045-XIV «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Працівники мають право, зокрема, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. Первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом професійної спілки. (стаття 2, частини перша, друга статті 246 Кодексу законів про працю України).

Права професійних спілок, їх об`єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами (стаття 244 Кодексу законів про працю України).

За змістом статей 1, 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання). Первинна організація профспілки добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Статтею 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації.

Приписами статті 10 Кодексу законів про працю України та статті 1 Закону України від 1 липня 1993 року №3356-XII «Про колективні договори і угоди» визначено, що колективний договір укладається з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Колективний договір укладають роботодавець з однієї сторони і один або кілька профспілкових органів, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони (стаття 3 Закону України «Про колективні договори і угоди»).

Загальний перелік питань, що підлягають врегулюванню у колективному договорі, визначено статтею 7 Закону України «Про колективні договори і угоди». У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства (якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків; заборона дискримінації.

Правові й організаційні засади функціонування системи заходів з вирішення колективних трудових спорів (конфліктів), здійснення взаємодії сторін соціально-трудових відносин у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів), що виникли між ними, врегульовано Законом України від 03 березня 1998 року №137/98-ВР «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Встановлені цим Законом норми поширюються на найманих працівників та організації, утворені ними відповідно до законодавства для представництва і захисту їх інтересів, і на роботодавців, організації роботодавців та їх об`єднання.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» колективний трудовий спір (конфлікт) це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; укладення чи зміни колективного договору, угоди; виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; невиконання вимог законодавства про працю.

Сторонами колективного трудового спору на виробничому рівні є наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець (стаття 3 вказаного Закону).

Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» окремо встановлено особливу процедуру розгляду розбіжностей, що виникли між сторонами соціально-трудових (колективних) відносин. Указаним законодавчим актом передбачається примирно-третейська процедура та система організаційних структур із належною компетенцією щодо узгодження інтересів конфліктуючих сторін.

Зокрема, статтею 7 указаного Закону передбачено, що розгляд колективного трудового спору (конфлікту) з питань укладення чи зміни колективного договору, угоди здійснюється примирною комісією, а в разі неприйняття рішення у строки, установлені статтею 9 цього Закону трудовим арбітражем.

При цьому за статтею 13 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» жодна із сторін колективного трудового спору (конфлікту) не може ухилятися від участі в примирній процедурі і зобов`язані використати для врегулювання колективного трудового спору (конфлікту) всі можливості, не заборонені законодавством.

Якщо примирні органи не змогли врегулювати розбіжності між сторонами, причини розбіжностей з обґрунтуванням позицій сторін у письмовій формі доводяться до відома кожної із сторін колективного трудового спору (конфлікту).

У цьому разі наймані працівники або уповноважений ними орган чи професійна спілка мають право з метою виконання висунутих вимог застосовувати усі дозволені законодавством засоби, крайнім з яких відповідно до статті 17 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» та статті 44 Конституції України є страйк.

Судовий порядок розгляду колективних трудових спорів (конфліктів) процесуальним законодавством та Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» передбачено у таких випадках: розгляд заяви власника або уповноваженого ним органу про визнання страйку незаконним (стаття 23 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)»); розгляд заяви Національної служби посередництва і примирення про вирішення колективного трудового спору (конфлікту) у випадках, передбачених статтею 24 цього Закону, і коли сторонами не враховано рекомендації Національної служби посередництва і примирення щодо вирішення колективного трудового спору (конфлікту) (стаття 25 вказаного Закону); оскарження профспілками неправомірних дій або бездіяльності посадових осіб, винних у порушенні умов колективного договору чи угоди (частина п`ята статті 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»); невиконання роботодавцем обов`язку щодо створення умов діяльності профспілок, регламентованих колективним договором (частини друга, четверта статті 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

Суд першої інстанції з`ясував, що сторонами цього спору є первинні профспілкові організації (Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинна профспілкова організація Криворізької міської профспілки працівників промисловості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг)та роботодавець Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», а спір між сторонами виник щодо визнання недійсним змін до п.1.9; п.9.8, розділу 10 колективного договору, які викладені у абзаці 1 та 2до діючого у Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» колективного договору на 2007-2008 роки, якими, як стверджують позивачі, звужуються права працівників підприємства та діючих профспілок, змінюється вже давно встановлений на підприємстві баланс інтересів на користь роботодавця.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин. Таким чином, загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

У частині першій статті 1 ЦК України вказано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Вказаними нормами визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Таким чином, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Колективні трудові спори це спори між найманими працівниками, трудовим колективом (профспілкою, профспілками) і власником чи уповноваженим ним органом, в яких йдеться про зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин і порядок вирішення таких спорів визначено Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Колективні трудові спори, на відміну від індивідуальних це спори непозовного провадження між найманими працівниками, трудовим колективом (профспілкою) і власником чи уповноваженим ним органом, в яких йдеться про зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин. А тому, до таких спорів застосовується примирно-третейський порядок вирішення, правовий механізм якого визначено Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є визнання недійсними змін до деяких пунктів у діючому колективному договорі, які були затверджені конференцією трудового колективу Публічного акціонерного товариства «АрселорМітталКривий Ріг» від 03 березня 2020 року, тобто позивачі ставлять питання про зміну укладеного колективного договору, оскільки цими змінами на думку позивачівзвужуються права працівників підприємства та діючих профспілок, змінюється вже давно встановлений на підприємстві баланс інтересів на користь роботодавця, що вказує на зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин, які вирішуються, як правильно зазначив суд першої інстанції за нормами Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Висновок суду першої інстанції про те, що спір, який виник між Позивачами 1,2,3 та Відповідачами 1,2 не підлягає розгляду ані за правилами цивільного судочинства, ані за правилами господарського та адміністративного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, колегія суддів вважає правильним і з наведених вище підстав повністю з ним погоджується.

Така позиція відповідає висновкам ВП ВС від 01 жовтня 2019 року у справі №916/2721/18 (номер судового провадження: 12-64гс19), від 03 липня 2019 року справа №761/33069/16-ц (провадження № 14-3цс19), Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 479/58/19 (провадження № 61-7495св19), під час розгляду спорів у подібних правовідносинах, відступати від яких не вбачається правових підстав.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі є законним і належним чином обґрунтованим, тоді, як апеляційна скарга позивачів не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Колегія суддів вважає, що при встановленні обставин справи судом першої інстанції не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, 375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачів:Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинної профспілкової організації Криворізької міської профспілки працівників промисловості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2020 року.

Головуючий:

Судді: