справа №619/813/20
провадження №2/619/595/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Якименко Л.О.
за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу.
В підтвердження позову позивач посилається на те, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортну №АК/1309655 від 18.10.2016, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
20 березня 2017 року близько 19 год. 30 хв. у м. Харків по вул. Клочківській, 178 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який допустив зіткнення з автомобілем «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб автомобіль «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.10.2017 водія ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпроАП, після чого справа була закрита за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Стосовно закриття провадження у справі №638/4538/17, позивач зазначає, що воно було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпроАП.
Проте, закриття провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 38 КУпроАП не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпроАП можливе виключно у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. Натомість у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпроАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення, справа не може бути закрита у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпроАП, а підлягає закриття саме на підставі п. 1 ст. 247 КУпроАП.
Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.10.2017 по справі №638/4538/17, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 о ІНФОРМАЦІЯ_1 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом автомобілем «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпроАП. Від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Заподіяна матеріальна шкода.
Згідно розрахунку вартості ремонту від 27.03.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 29 365,89 грн.
За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, на підставі страхового акту №9627-24 та розрахунку страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 23 471, 58 грн.
Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.10.2017 по справі №638/4538/17 та адміністративних матеріалів по даній справі, відповідач вчинив наїзд на автомобіль «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого вчинив правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпроАП.
Відповідно до п. «а» ч. 38.1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу» страховик після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія ТЗ, який спричинив ДТП: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 01 листопада 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням.
Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 23 471,58 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 20 березня 2017 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідачів щодо стягнення суми страхового відшкодування, а саме 23 471,58 грн.
20.12.2019 між ПрАТ СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_1 » (Новий кредитор) укладено Договір №20/12/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування (Поліс) №АК/1309655.
Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З вищевказаного вбачається те, що в розумінні статей ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідачів виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого страхового відшкодування, тобто 23 471,58 грн.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідачів вищевказаної суми боргу.
З метою досудового врегулювання спору, відповідачам 27.12.2019 та повторно 25.01.2020 було направлено акт (Вимогу) № 9627-24 про відшкодування збитків в порядку регресу.
Ніяких дій зі сторони відповідача не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, а відтак, позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України.
У судове засідання Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , його представник адвокат Самойленко П.М. не з`явилися, в адресованій суду заяві підтримали позовні вимоги і просять розглядати справу за їх відсутності за наявними в справі матеріалами.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не подали, про поважні причини неявки суду не повідомили. Судові повістки, направлені їм рекомендованими листами з повідомленням, повторно повернулися на адресу суду з відміткою інші причини, що не надало змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення. Згідно розміщення оголошення на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України» в розділі «Громадянам» під назвою «Інформація для громадян, які викликані до суду через веб-портал «Судова влада України», що автоматично дублюється з можливістю швидкого знаходження на головній сторонці суду 24.04.2020. Таким чином, суд вважає, що відповідачі ухиляються від явки в суд, тому справу можливо розглянути за їх відсутності в заочному судовому засіданні.
З письмової згоди позивача та його представника суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання та не подали відзив, а позивач та його адвокат не заперечують проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.
Судом було достовірно встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 , було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортну № АК/1309655 від 18.10.2016, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
20 березня 2017 року близько 19 год. 30 хв. у м. Харків по вул. Клочківській, 178 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який допустив зіткнення з автомобілем «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.10.2017 водія ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпроАП, після чого справа була закрита за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Закриття провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 38 КУпроАП не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпроАП можливе виключно у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. Натомість у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпроАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.10.2017 по справі №638/4538/17, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.03.2017 о 19 год. 30 хв., по АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом автомобілем «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого вчинив правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпроАП. Від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Заподіяна матеріальна шкода.
Згідно розрахунку вартості відновлювального ремонту від 27.03.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 29 365,89 грн.
За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, на підставі страхового акту № 9627-24 та розрахунку страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 23 471,58 грн.
Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 01 листопада 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням.
Таким чином, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 23 471,58 грн., заподіяну внаслідок ДТП 20 березня 2017 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідачів щодо стягнення суми страхового відшкодування, а саме 23 471,58 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно п. 3 ст. 20 ЗУ «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» визначено, що страхова виплата є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
Положеннями ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У відповідності до ст. 3 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
У відповідності до ст. 1 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п. 1.8. страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.
У відповідності до ст. 5 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до ст. 12 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п. 12.1 - розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Відповідно до ст. 22 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.22.1. у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до ст. 29 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
20.12.2019 між ПрАТ СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_1 » (Новий кредитор) укладено договір №20/12/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування (Поліс) №АК/1309655.
Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З вищевказаного вбачається те, що в розумінні статей ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідачів виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого страхового відшкодування, тобто 23 471,58 грн.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідачів вищевказаної суми боргу.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно з пп. «а» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону № 1961-IV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість редакції.
Враховуючи винність відповідача у настанні вищевказаної ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення позивачем виплати страхового відшкодування потерпілій стороні, відповідачами мають бути компенсовані збитки, понесені позивачем, в повному обсязі.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із;
1. складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2. часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3.обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт,
4.ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом
вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 993, 1187, 1191 ЦК України суд, -
Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_2 , на користь ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , завданні збитки в порядку регресу у розмірі 23 471,58 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , судові витрати: судовий збір у сумі 840,80 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_2 , на користь ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , витрати на правничу допомогу в розмірі 10 757,60 грн.
Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 30-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 30-денний термін до Харківського апеляційного суду апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Суддя Л. О. Якименко