Справа № 161/1313/20
Провадження № 2/161/1424/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 травня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

24.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 27.12.2005 року було розірвано. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2009 року з ОСОБА_2 на її користь стягувалися аліменти на утримання їх трьох спільних дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі Ѕ частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Однак наразі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 досягли повноліття. Зазначає, що їх найменший син ОСОБА_5 продовжує проживати разом з нею та перебувати на її повному утримання. Участі у вихованні і матеріальному забезпеченні сина відповідач не приймає. Разом з тим, з часу винесення судового рішення про стягнення аліментів сума витрат на дитину значно зріс. Вказує, що вона перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та здійснює догляд за своєю матір`ю. Будь-яких інших джерел доходу в неї немає. Як їй відомо, відповідач отримує пенсію по інвалідності та має неофіційний додатковий заробіток, але розмір його фактичних доходів їй невідомий. На її переконання відповідач здатен сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, ані ж у визначеному рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2009 року. Враховуючи викладене, просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1100 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття.

До початку судового засідання позивач подала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 30).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано між ними 27.12.2005 року. Зазначене підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 27.12.2005 року відділом РАЦС Луцького РУЮ (а.с. 5).

За час шлюбу у сторін народилося троє спільних дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8-9).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2009 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі Ѕ частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.03.2009 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття (а.с. 6).

Разом з тим, на момент розгляду даної справи, стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі вищевказаного судового рішення, припинено у зв`язку з досягненням останніми повноліття.

Таким чином, згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2009 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Як встановлено судом, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 продовжує проживати разом зі своєю матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 . Дана обставина стверджується відповідною довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2103 від 22.08.2019 року (а.с. 10).

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 висловив таку правову позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, інших осіб та неповнолітніх дітей на своєму утриманні немає, розмір його заробітної плати невідомий.

Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Рожищенської РДА Волинської області № 1034 від 23.08.2019 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує компенсацію по догляду за пристарілою особою, яка досягла 80-тирічного віку з 30.06.2017 року по дату видачу довідки.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 11972 від 23.08.2019 року, інформації про доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року в ЦБД ДРФО немає (а.с. 13).

Із наведеного слідує, що починаючи з 30.06.2017 року дохід ОСОБА_1 складається із компенсації по догляду за пристарілою особою.

Доказів іншого відповідачем суду надано не було.

Суд також вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зміни способу стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, а також те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1100 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, та пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача підлягає компенсація витрат по сплаті судового збору на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі ст. ст. 180-182, 192 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 77-81, 141, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів - стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1100 (однієї тисячі ста) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено 26 травня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Рудська С.М.