23.09.2020 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої - судді Семенцової Л.М.,
за участі секретаря - Ковальчук М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, про позбавлення батьківських прав,-
У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, з 09.10.2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Корольовського районного суду міста від 05.09.2013 року в справі № 296/7423/13-ц. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту розірвання шлюбу відповідач не цікавився життям дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, аліменти не сплачував. В заяві також зазначила, що відповідач веде антисоціальний спосіб життя, перебуває у розшуку в кримінальному провадженні, тому вважає, що для повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, буде доцільним позбавити відповідача батьківських прав стосовно їхнього малолітнього сина.
Учасники справи та їхні представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Представник позивача надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив.
Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою з проханням проводити розгляд справи у його відсутності та вирішити спір згідно чинного законодавства.
Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України та у відсутності учасників справи та їхніх представників на підставі наявних у суду матеріалів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких віднесено, зокрема, ухилення батьками від виконання своїх обов`язків від виховання дитини. Тобто, таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.
У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Судом встановлено, що з 09.10.2010 року сторони перебували в шлюбі, який рішенням Корольовського районного суду міста від 05.09.2013 року в справі № 296/7423/13-ц було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Мила Києво-Святошинського району Київській області, підтвердженням чому є копія свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 від 06.06.2011 року, виданого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Києво-Святошинським районним судом Київської області в справі № 369/4945/13-ц видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.10.2013 року та до його повноліття.
З акту обстеження житлових умов неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , складеного депутатом Дмитрівської сільської ради ОСОБА_4 та свідками, затвердженого сільським головою Дмитрівської сільської ради ОСОБА_5, слідує, що малолітній ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , де в дитини є окрема кімната, повністю упорядкована всім необхідним для комфортного проживання згідно його віку.
Відповідно до характеристики ОСОБА_3 спеціалізованої школи № 304 Святошинського району міста Києва він є учнем 2-Г класу та навчається в цій школі з 01.09.2018 року, мати ОСОБА_1 підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, постійно відвідує батьківські зустрічі. Батько ОСОБА_2 жодного разу за період навчання не зв`язувався з класним керівником, не відвідував батьківські зустрічі.
Висновком Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 31.10.2019 року визначено доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою захисту прав і законних інтересів дитини.
Зважаючи на досліджені судом докази встановлено, що відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально її не забезпечує, не сплачуючи аліментів на утримання малолітнього сина. Тому, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав відповідача.
При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, що підтверджено документально.
Керуючись ст. ст. 150, 164, 165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер у справі відсутній)

Третя особа: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області(адреса: 03115, м. Київ, проспект Перемоги, 126, каб. 1, 2, ).

Повне судове рішення складено 02.10.2020 року.

Суддя Л.М. Семенцова