справа № 156/127/20
Провадження № 2/156/217/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2020 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду смт. Іваничі цивільну справу за позовом Заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави до Литовезької сільської ради Іваничівського району, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Литовезької сільської ради Іваничівського району, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до постанови Іваничівського районного суду Волинської області від 21 березня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7та ч.2 ст.172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Судове рішення набрало законної сили. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 будучи відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1ст.3 Закону України «Про запобігання корупції»(далі Закону), суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення 20 травня 2016 року на засіданні п`ятої сесії Литовезької сільської ради Іваничівського району сьомого скликання не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час розгляду на засіданні сільської ради питання «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)». Крім того, 20 травня 2016 року ОСОБА_1 під час засідання п`ятої сесії Литовезької сільської ради Іваничівського району сьмого скликання, будучи суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, всупереч вимог ст. ст. 28,35 ЗУ «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями, виконуючи представницькі повноваження депутата Литовезької сільської ради Іваничівського району сьмого скликання, проголосував «за» прийняття рішення сільською радою на свою користь, а саме, рішення № 5/4 від 20 травня 2016 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)».

Зазначає, що оскільки рішення сільської ради № 4/28 від 25 квітня 2017 року та № 5/4 від 20 травня 2016 року прийняті внаслідок вчинення ОСОБА_1 корупційних адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2ст.172-7 КУпАПу зв`язку із невиконанням останньою покладеного ст.ст.28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваних рішень, що встановлено постановою Іваничівського районного суду від 21 березня 2017 року, позивач вважає, що вказані рішення підлягають скасуванню.

Крім того, позивач вказує, що на підставі оскаржуваних рішень державним реєстратором виконавчого комітету Литовезької сільської ради прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38351998 від 27 листопада 2017 року та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності номер 23576554 від 22 листопада 2017 року.

Враховуючи вище наведене, просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області від 20 травня 2016 року № 5/4 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 » та визнати незаконним та скасувати рішення Литовезької сільської ради Іваничівського району волинської області від 25 квітня 2017 року № 4/28 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 ». Також просить скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38351998 від 27 листопада 2017 року що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та запис про право власності номер 23576554 від 22 листопада 2017 року. Судові витрати просить стягнути з відповідачів.

В підготовче судове засідання прокурор не з`явився, однак від нього надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача Литовезької сільської ради на підготовче судове засідання тарож не з`явилися, однак від них надійшли заяви про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю та не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 121Конституції Українивизначено, що прокуратура становить єдину систему, на яку покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.3ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Судом встановлено, що рішенням Литовезької сільської ради Іваничівського району від 20 травня 2016 року № 5/4 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення тхнічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходиться в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га. (а.с.15). Відповідно до протоколу сесії Литовезької сільської ради від 20 травня 2016 року депутатами було прийнято рішення по питанню порядку денного сесії «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 » проголосувало 7 депутатів - «За», не голосував «1». (а.с. 17-22).

Рішенням Литовезької сільської ради від 25 квітня 2017 року № 4/28 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 затверджено ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою(а.с.16).

Відповідно до постанови Іваничівського районного суду Волинської області від 21 березня 2017 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7та ч.2 ст.172-7 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (а.с. 13).

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 будучи відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1ст.3 Закону України «Про запобігання корупції»(далі Закону), суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення 20 травня 2016 року на засіданні п`ятої сесії Литовезької сільської ради Іваничівського району сьомого скликання не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час розгляду на засіданні сільської ради питання «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)». Крім того, 20 травня 2016 року ОСОБА_1 під час засідання п`ятої сесії Литовезької сільської ради Іваничівського району сьмого скликання, будучи суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, всупереч вимог ст. ст. 28,35 ЗУ «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями, виконуючи представницькі повноваження депутата Литовезької сільської ради Іваничівського району сьмого скликання, проголосував «за» прийняття рішення сільською радою на свою користь, а саме, рішення № 5/4 від 20 травня 2016 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)».

Відповідно до ч.6ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.ч.1-3ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті26, пунктами 1,29 і 31статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно доЗакону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

У статті 59-1 цього Закону передбачено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Відповідно до пункту 1.1.2 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 року №839 (далі - Методичні рекомендації) зазначено, що за частиною другою статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» член колегіального органу, у разі виникнення у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом, а його заява про конфлікт інтересів заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Орган, наділений спеціальною компетенцією - Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), відповідно до пункту 15статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» витлумачив застосування положень статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» та частини другої статті 35 Закону № 1700-VII, зазначивши, що у такій ситуації перевагу має спеціальний закон, яким є Закон № 1700-VII.

Згідно з частиною першою статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема НАЗК, органу місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене Велика Палата Верховного Суду у постанові 20.03.2019 року по справі № 442/730/17 назвала помилковими висновки судів попередніх інстанцій, щодо відсутності підстав для скасування прийнятого рішення, де голос особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не був вирішальним та не вплинув на правомірність прийняття цього рішення, а також, що чинним законодавством не передбачено необхідності безумовного скасування рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого за наявності конфлікту інтересів.

Отже, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом.

Прийняте в умовах реального конфлікту інтересів у одного з депутатів рішення органу місцевого самоврядування компрометує, спаплюжує таке рішення, та, як наслідок, нівелює довіру суспільства до органів місцевого самоврядування в цілому.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.06.2018у справі № 459/2673/16 у подібних правовідносинах, оскільки у ньому міститься помилковий висновок, що наявність потенційного або реального конфлікту інтересів не тягне за собою автоматичної недійсності прийнятих рішень колегіального органу, а лише у визначених законом випадках може вплинути на втрату правомочності органу.

Крім того, Верховний Суд у постанові суду від 31.10.2018 року по справі №810/2500/16 звертає увагу на помилковість висновку, щост.67 Закону України «Про запобігання корупції» не містить імперативного припису про обов`язковість визнання незаконним та скасування такого рішення, оскільки, альтернатива у вказаній статті зазначена, виключно, щодо вибору способу оскарження рішення прийнятого за наявності конфлікту інтересів (скасування органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, чи визнання незаконними рішень в судовому порядку), і не передбачає іншої компетенції суду, ніж визнання такого рішення незаконним, у порядку, встановленим процесуальним законом.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 21.09.2018 року в справах № 237/2574/17, № 237/2242/17.

Статтею 14 Конституції Українитаст.373 ЦК України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно з ч.1ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 393 Цивільного кодексу України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Відповідно до ч.3ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи наведене, оскільки рішення Литовезької сільської ради прийняті внаслідок вчинення ОСОБА_1 корупційних адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2ст.172-7 КУпАПу зв`язку із невиконанням останнім покладеного ст.ст.28,35 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваних рішень, що встановлено постановою Іваничівського районного суду від 21 березня 2017 року вказані рішення підлягають скасуванню.

Крім того, суд прийшов до висновку, що скасування оскаржуваних рішень сільської ради є підставою для визнання недійсною державної реєстрації речового права, якою підтверджується право власності, що безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого таке зареєстроване.

Так судом встановлено, що на підставі оскаржуваного рішення сесії від 25 квітня 2017 року державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 23576554, відповідно до якого на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0217 зареєстровано право приватної власності за відповідачем ОСОБА_1 .

Порядок проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна регламентується Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.20002 року №7/5, норми якого діють в тій частині, що не суперечить вимогам Закону.

Відповідно до ч.3ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч.2ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч.2ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи вищенаведене, на підставіст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:002:0217 за ОСОБА_1 , а земельна ділянка відповідно до ч.2ст.5 ЦПК України підлягає поверненню у комунальну власність Литовезької сільської ради Іваничівського району.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, ч.1 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 6306,00 грн. слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 3153 грн. (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. та ще по 1576,50 грн. - стягнути з відповідачів на користь позивача.

На підставі ст.ст.16,21,182,319,321,393 ЦК України, ст ст.19,26,37 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", керуючись ст.ст.4,5,10,12,13,18,76,81,141, 142, 206,247,263-265,352-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов Заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави до Литовезької сільської ради Іваничівського району, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати незаконними та скасувати рішення Литвезької сільської ради від 20 травня 2016 року № 5/4 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 » та від 25 квітня 2017 року № 4/28 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 ».

Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38351998 від 27 листопада 2017 року що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та запис про право власності номер 23576554 від 2 2листопада 2017 року.

Повернути земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:002:0217, яка розташована в АДРЕСА_1 та належитьОСОБА_1 у власність Литовезької сільської ради Іваничівського району, Волинської області ().

Стягнути з ОСОБА_1 та Литовезької сільської ради Іваничівського району на користь прокуратури Волинської області (, р/р НОМЕР_1 у Державній казначейській службі України, МФО 820172, код 02909915) по 1576 (одній тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 50 (п`ятдесят) коп. судового збору з кожного.

Повернути прокуратурі Волинської області з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 137 від 03 лютого 2020 року, що становить 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн.

Оригінал вказаного платіжного доручення залишити в матеріалах цивільної справи Іваничівського районного суду Волинської області № 156/127/20 (провадження №2/167/217/20).

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нєвєров