Справа № 278/419/19
УХВАЛА

22 травня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації в особі голови Житомирської обласної державної адміністрації Машковського С. О., ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Садівниче товариство "Зарево", Василівська сільська рада Житомирського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації Машковського С. О. № 35 від 16 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації в особі голови Житомирської обласної державної адміністрації Машковського С. О., ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Садівниче товариство "Зарево", Василівська сільська рада Житомирського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації Машковського С. О. № 35 від 16 лютого 2016 року.

У процесі розгляду справи ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням, яким просить змінити предмет позову та просить стягнути на її користь позивача з відповідачів 30000 грн моральної шкоди, обгрунтованим тим, що рішенням суду в справі № 296/5781/18 розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації Машковського С. О. № 35 від 16 лютого 2016 року вже визнано незаконним та скасовано (т. 4 а.с. 151-165).

Частиною 3 ст. 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

З аналізу вказаної норми можна дійти висновку, що одночасна зміна підстав і предмету позову не допускається.

Однак, як убачається зі змісту клопотання позивачки, остання просить змінити як підстави позову, так і предмет позову, про які раніше не заявляла.

З огляду на наведене, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні клопотання позивачки, оскільки такі вимоги мають розглядатися як нові позовні вимоги та мають бути оформлені письмовою заявою відповідно до вимог ЦПК з одночасною відмовою від раніше заявлених вимог у цій справі.

У процесі розгляду справи Житомирська обласна державна адміністрація звернулася до суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, обгрунтоване тим, що рішенням суду в справі № 296/5781/18 розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації Машковського С. О. № 35 від 16 лютого 2016 року вже визнано незаконним та скасовано.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Враховуючи присутність предмета спору на час пред`явлення позову, суд не вбачає підстав для закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Також суд не вбачає підстав для закриття провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки рішення суду в справі № 296/5781/18 ухвалено не з приводу спору між ОСОБА_1 та Житомирською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_2 , а між ОСОБА_3 та Житомирською обласною державною адміністрацією та ОСОБА_2 , тобто не між тими самими особами.

З огляду на наведене, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні клопотання представника Житомирської обласної державної адміністрації.

Керуючись ст.ст. 49, 255 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання ОСОБА_1 від 16 березня 2020 року про зміну предмету позову.

Залишити без задоволення клопотання Житомирської обласної державної адміністрації від 22 травня 2020 року про закриття провадження у справі.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 27 травня 2020 року.

Суддя О. М. Дубовік