Справа № 128/741/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25.06.2012 року вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 05.06.2012 року, до досягнення дитиною повноліття.

З часу ухвалення рішення змінився сімейний та матеріальний стан позивача: він зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , в якому народилося двоє дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у зв`язку з народженням дітей виникла потреба у придбанні квартири для покращення житлових умов та позивачу довелося придбати квартиру у лізинг на загальну суму 1171259 грн. 00 коп.

На теперішній час склалася така ситуація, що позивач не взмозі платити визначений судом розмір аліментів, що становить 3098 грн. від загальної заробітної плати у розмірі 12582 грн.

Таким чином, позивач вважає необхідним зменшити розмір аліментів до 2139 грн. 00 коп., а тому звертається до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги збільшує та просить змінити розмір стягуваних аліментів до 2500 грн. щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, збільшені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено по справі, на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25.06.2012 року з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 05.06.2012 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач ОСОБА_1 25.02.2016 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.02.2016 року.

В даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька - ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_6 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_2 від 18.10.2016 року та серії НОМЕР_3 від 19.09.2019 року (а.с. 7 - 8).

Згідно договору фінансового лізингу № ФЛ201901007 від 16.12.2019 року позивач ОСОБА_1 придбав у лізинг квартиру (а.с. 12 - 15)

Згідно довідки про доходи (а.с. 11), позивач працює в Управлінні поліції охорони у Вінницькій області на посаді командира взводу охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону №2 та за період з серпня 2019 року по січень 2020 року загальна сума доходу, за винятком аліментів, становила 57882 грн. 72 коп. (а.с. 11).

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред`явлення позову.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

При подачі позову позивач посилається на ті обставини, що у нього змінився сімейний та майновий стан, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, підтверджено відповідними доказами.

Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Беручи до уваги вищевикладене, домовленість колишнього подружжя щодо розміру стягуваних аліментів, суд вважає можливим змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина за рішенням суду на тверду грошву суму 2500 грн. щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, до досягнення дитиною повнолітття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст. ст. 180, 192 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 212, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25.06.2012 року, на утримання дитини ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 05.06.2012 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_1 , працює в Управлінні поліції охорони у Вінницькій області на посаді командира взводу охорони об`єктів та публічної безпеки батальйону №2 (прову. Залізничний, 4, м. Вінниця) на користь ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 2500 грн. 00 коп. щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25.06.2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк оскарження даного рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя О.І. Бондаренко