Справа № 333/2295/15-ц
Провадження № 6/333/99/20
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

за участю секретаря Воронова К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року у цивільній справі № 333/2295/15-ц за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року у цивільній справі № 333/2295/15-ц за позовною заявою ПАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у порядку регресу.

В обґрунтування вимог зазначено, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя з нього на користь ПАТ «СК «Арсенал Страхування» в порядку регресу було стягнуто шкоду у розмірі 36 636 грн. та судовий збір у розмірі 366, 36 грн. Заявник ОСОБА_1 працює на посаді директора в ТОВ «Сервісспецмонтаж» та має на утриманні дружину. Оскільки він має невеликий дохід, більшу частину якого витрачає на оплату комунальних послуг, лікування, він просить розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців з виплатою щомісячних платежів у розмірі 3 053, 25 грн. до 25 числа кожного місяця.

У судове засідання ОСОБА_1 , повідомлений своєчасно та належним чином, не прибув, надав заяву по розгляд справи за його відсутністю.

Заінтересована особа ПАТ «СК «Арсенал Страхування», повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання свого представника не направила, надала заяву про проведення судового засідання за його відсутністю.

Оскільки учасники справи, повідомлені своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибули, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року позовну заяву ПАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування школи в порядку регресу задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «Арсенал Страхування» шкоду в порядку регресу у розмірі 36 636 грн. та судовий збір у розмірі 366, 36 грн.

Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05 червня 2015 року по цивільній справі № 333/2295/15-ц за позовною заявою ПАТ «СК «Арсенал страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди залишено без задоволення.

З довідки про доходи, наданої ТОВ «Сервісспецмонтаж» вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді директора, у грудні 2019 року розмір нарахованої заробітної плати становить 1 809, 98 грн., у січні 2020 року 4 900 грн.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини у відповідних рішеннях наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004; рішення у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 тощо).

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк. Відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому законом порядку. Щодо інших рішень відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання не допускаються. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розстрочення рішення суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 354, 435 ЦПК України, суд, -

П О С Т А НО В И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року у цивільній справі № 333/2295/15-ц за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, задовольнити.

Розстрочити виконання заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року по цивільній справі № 333/2295/15-ц за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу строком на 12 місяців з щомісячною сплатою платежів у розмірі 3 053 грн. до 25 числа кожного місяця.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачені процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва