Справа №333/2468/20
Провадження №2/333/1694/20
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Мельнікової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справи №333/2468/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, третя особа: Запорізька міська рада про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2020 року до суду із позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести звернулись позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Посилаються на те, що в 1981 році батьку позивача ОСОБА_1 та чоловікові позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 був наданий ордер на вселення в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . З 1981 року вони з родиною заселилися в цю квартиру і постійно проживали в ній. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Квартира є їх єдиним та постійним місцем проживання. Крім них інші особи в квартирі не зареєстровані. Позивачі бажають приватизувати вказану квартиру, але вони не можуть надати відповідачеві обмінний ордер на це житло, оскільки він був втрачений. У Департаменті з управління житлово-комунальним господарством отримати дублікат ордеру не надалося можливим, у зв`язку з тим, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року. Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району ОСОБА_1 було відмовлено у приватизації квартири у зв`язку з відсутністю копії ордера. Оскільки позивачі проживають в цій квартирі тривалий час, виконують свої обов`язки щодо утримання житла просять визнати незаконною відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в приватизації та зобов`язати відповідача вчинити дії по приватизації квартири за відсутності ордеру.

25.05.2020 року ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

29.05.2020 року та 03.06.2020 року до суду від районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району надійшли письмові пояснення та два відзиви на позовну заяву. Заперечення обґрунтовані таким. Відповідно до п. 17, 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.12.2010 року №109/17404., позивачі звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з заявою про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі Закону України» Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» позивачам було відмовлено у задоволенні заяви, оскільки останніми не було надано копії ордеру на квартиру, як цього вимагає чинне законодавство України. Також, позивачами не доведено, що тільки вони мешкають у спірній квартирі і крім них ніхто не претендує на приватизацію даної квартири. Просять у позові відмовити.

06.07.2020 року ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов, додатково суду пояснила, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ніхто крім позивачів не зареєстрований, претензій щодо незаконності проживання від балансоутримувача не надходило. В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проживають з 1981 року.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Мельнікова А.А. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у наданому до суду відзиві просив розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , з 25.10.1996 року і з 19.06.2081 року відповідно і по теперішній час (а.с. 17, 18).

Відповідно до п. 4.2.9 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженої рішенням Запорізької міської ради від 22 червня 2011 року №29 районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла.

Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Згідно листа Департамента з управління житлово-комунальним господарством Лещенко Н.А відмовлено у задоволенні заяви про видачу копії корінця державного ордера від 1981 року на квартиру АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року (а.с. 16).

05.03.2020 року ОСОБА_1 зверталась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району із заявою про проведення приватизації за адресою: АДРЕСА_1 . Листом № Л-0217 від 06.03.2020 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району Лещенко Н.А. повідомлено, що у випадку, якщо до заяви про приватизацію квартири не буде додано копію ордера про надання жилої площі, орган приватизації повинен відмовити заявнику у приватизації займаної квартири (а.с. 16).

Згідно вимог ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом передачі квартир (будинків) у власність громадян на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

З 1981 року до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред`являлося до позивачів претензій щодо незаконності їх мешкання у квартирі.

З огляду на вказані обставини відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вони мешкають.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст.345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, проте, відсутні документи, на підставі яких вони були вселені, та цей факт позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання вчинити відповідачем дії по приватизації квартири підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині визнання незаконною відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в приватизації квартири без наявності ордеру, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до п. 17 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до п. 18 вказаного Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Як вбачається із матеріалів справи, районною адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району, листом від 06.03.2020 року № Л-0217 не було надано згоду ОСОБА_1 на приватизацію квартири АДРЕСА_3 у зв`язку з тим, що у наданому пакеті документів, який не відповідає вимогам п. 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», відсутня копія ордера про надання житлової площі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, діяла в межах Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», тому позовні вимоги в частині визнання дій районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району незаконними, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 328, 345 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141 ЦПК України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32), третя особа: Запорізька міська рада (, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести, - задовольнити частково.

Зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_2 без наявності ордера про надання жилої площі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.10.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков