КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 824/102/20

номер провадження № 22-ск/824/29/2020

09 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

головуючого - Саліхова В.В.

секретаря судового засідання: Сидоренко А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року у третейській справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та 3% річних за договором позики у розмірі 280 624,36 грн. та витрат по третейському збору та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики,

в с т а н о в и в:

15.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року у третейській справі №81/2019/19.0-7.4 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та 3% річних за договором позики у розмірі 280 624,36 грн. та витрат по третейському збору.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04.03.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 263 473,33 грн. - боргу за договором позики від 10.07.2017, 3% річних у розмірі 17 151,03 грн., 4 274 грн. на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 284 898,36 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики від 17.07.2017 відмовлено.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав заяву в повному обсязі з підстав викладених в ній та просив останню задовольнити.

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти заяви, просив залишити її без задоволення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики б/н.

За умовами даного договору, позикодавець передає позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Розмір позики становить 10 820,26 доларів США (п. 2.1 Договору). Сторони домовилися, що позика надається готівкою та може передаватися частинами, що засвідчується складанням позичальником розписки (п. 2.2 Договору).

Пунктом 3.2. договору позики від 10 липня 2017 року передбачено, що факт одержання позики підтверджується розпискою, власноруч написаною Позичальником в момент передачі йому суми позики. Розписка про отримання позики передається позичальником позикодавцю на зберігання та підлягає поверненню позичальнику виключно при умові повного виконання зобов`язань, передбачених договором.

10 липня 2017 року написана і підписана власноручно ОСОБА_2 розписка про отримання відОСОБА_1 10 820,26 доларів США.

Посилаючись на невиконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики, ОСОБА_1 подав до Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України позов про стягнення суми боргу.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04.03.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 263 473,33 грн. - боргу за договором позики від 10.07.2017 і, крім того 3% річних у розмірі 17 151,03 грн., і 4 274 грн. на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 284 898,36 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики від 17.07.2017 відмовлено.

Третейський збір у суму 4 173 грн. віднесено за рахунок відповідача.

Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Статтею 486 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Судом не встановлено підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, визначених ст. 486 ЦПК України.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, ОСОБА_2 є позичальником, а тому позов про стягнення з нього заборгованості підвідомчий третейському суду відповідно до ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Строк для звернення за видачею виконавчого документа заявником не пропущено.

Відповідно до п. 7.9 договору позики від 10 липня 2017року, будь-який спір, що виникає щодо цього договору або у зв`язку зх. Ним, підлягає передач на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України. Третейський розгляд справи здійснюється Постійно діючим Третейським судом у складі одноособового третейського судді.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Встановлено, що на день розгляду заяви рішення Постійно діючого Третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04.03.2020 не скасовано та набрало законної сили.

Третейська угода недійсною не визнана. Рішення третейського суду не містить способу захисту прав та охоронюваних інтересів, який не передбачений законом. Судом також не встановлено невідповідності складу третейського суду вимогам закону.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року підлягає задоволенню.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 420,40 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 23, 483, 485-487 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 березня 2020 року, ухваленого в складі одноособового третейського судді Притики Юрія Дмитровича в справі №81/2019/19.0-7.4 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 263 473,33 грн. - боргу за договором позики від 10 липня 2017 року і, крім того 3% річних у розмірі 17 151,03 грн., і 4 274 грн. на відшкодування витрат із сплати третейського збору, а всього 284 898,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Дані сторін третейського спору:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 );

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 09.10.2020.

Суддя В.В. Саліхов