ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3466/19 Номер провадження 22-ц/814/2194/20Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі уповноваженого представника - адвоката Пащенка Віталія Віталійовича,

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 20 липня 2020 року, постановлене суддею Бугрієм В.М.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

18.04.2019 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.12.2010. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 31.03.2019 становить 63 026,32 грн. та складається із: 24 181,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 499,27 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21 068,22 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 800,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 977,44 грн. - штраф (процентна складова); 1 921,00 грн. судового збору.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 20.07.2020 позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 63 026,32 грн., з яких 24 181,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 499,27 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21 068,22 грн. - нарахована пеня за простроченим зобов`язанням; 800,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; 500,00 грн. та 2 977,14 грн. - штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; та 2 102,00 грн. судового збору.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено неналежність виконання позичальником кредитних зобов`язань, у наслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню згідно наданого банком розрахунку.

Вирішено питання розподілу судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 , в особі уповноваженого представника - адвоката Пащенка В.В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вважає рішення районного суду невмотивованим, таким, що не відповідає вимогам п.1 ч.3 ст.265 ЦПК України через відсутність у його мотивувальній частині стислого викладу позицій сторін та постановленим без урахування позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17.

Посилаючись на наведену позицію Великої Палати Верховного Суду, вважає помилковими висновки суду першої інстанції, як підстави стягнення неустойки, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, разом із заявою №б/н від 21.12.2010, складають кредитний договір. Доказів, що саме указані умови кредитування відповідач розумів при укладенні договору, матеріали справи не містять. Тоді як, на наявних у справі Умовах і правилах надання банківських послуг та Тарифах банку відсутній підпис позичальника, його реквізити, а також ідентифікуючи ознаки на предмет їх невід`ємності від кредитного договору від 21.12.2010.

Заперечує підстави стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 24 181,39 грн. та простроченим тілом кредиту на суму 13 499,27 грн., оскільки кредитний ліміт згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанк становив 14 500,00 грн., доказів отримання позичальником будь-яких кредитних коштів та законності підстав збільшення кредитного ліміту, позивачем не надано.

Звертає увагу на помилку районного суду у визначені розміру судового збору 2 102,00 грн. на користь банку, тоді як останній сплатив 1 921,00 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом першої інстанції установлено, що 21.12.2010 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанк та погодився із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, підтверджує, що він із ними ознайомлений та згоден./а.с.8/

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість відповідача за договором станом на 31.03.2019 становить 63 026,32 грн., із яких: 24 181,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 499,27 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21 068,22 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 800,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 977,44 грн. - штраф (процентна складова)./а.с.5-7/

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з підстав їх доведеності та обґрунтованості.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погодитися в повній мірі не може, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір,в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за договором, просив стягнути тіло кредиту, включно із простроченим, пеню та штрафи (фіксована частина та процентна складова).

Як на підставу своїх позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач посилався на витяги із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», доданих до позовної заяви,оцінка яких не була надана судом першої інстанції при постановленні рішення та зроблено помилковий висновок про доведеність вимог позову.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з огляду на положення п.п.1,2 ч.1 ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення.

Апеляційним судом, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджено витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». У примітках вказано, що повна версія Умов та Правил надання банківських послуг, а також актуальні Тарифи розміщені на офіційному сайті ПриватБанку: https://privatbank.ua./а.с.9/

Згідно витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. /а.с.10-24/

Такі докази не є належними та допустимими у розумінні ст.ст.77, 78 ЦПК України, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Умови і правила надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», розумів ОСОБА_1 , ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що, по-перше, анкета-заява містить виключно персональні дані особи позичальника та не містить чітко визначених умов кредитування; по-друге, Умови і правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не є складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін; по-третє, роздруківка із сайту повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, а тому не є належним доказом, що узгоджується із висновком Верховного суду України, викладеному в постанові від 11.03.2015.

Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

Наведене відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, яка є обов`язковою для врахування, та є підставою для скасування рішення районного суду в частині стягнення з відповідача пені за прострочене зобов`язання та несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг - фіксованої частини та процентної складової.

Разом із цим, колегія суддів приймає до уваги, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження таких умов договору, АТ КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Реалізуючи таке право банком заявлено до стягнення вимоги щодо заборгованості за тілом кредиту в розмірі 24 181,39 грн. та 13 499,27 грн. простроченим тілом кредиту.

Оскаржуючи рішення районного суду в цій частині відповідач вказує, що згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і привал надання банківських послуг у ПриватБанк кредитний ліміт становив 14 500,00 грн., доказів отримання ним таких коштів, а також законності підстав збільшення кредитного ліміту, банком не надано.

Відповідно до вимог статей 12,13,81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом із тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Обґрунтовуючи підстави стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту, банком, окрім розрахунку такої заборгованості, надано виписки по картковому рахунку, з яких убачається, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів./а.с.97-103/

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, у сукупності із розрахунком, є доказом отримання позичальником кредитних коштів та їх фактичного використання на суму 28 159,78 грн., із яких погашено боргу в розмірі 16 673,64 грн., а тому стягненню з відповідача на користь банку підлягає 11 486,14 грн., фактично отриманих кредитних коштів, розмір яких відповідачем не спростовано.

У іншій частині вимоги позову задоволенню не підлягають, як безпідставні, оскільки ґрунтується на Умовах і правилах надання банківських послуг ПриватБанк, які не є складовою кредитного договору №б/н від 21.12.2010.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в особі уповноваженого представника - адвоката Пащенка В.В., підлягає частковому задоволенню, а рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 20.07.2020 скасуванню із постановленням нового рішення про часткове задоволення позову в частині стягнення 11 486,14 грн. заборгованості за кредитом. У іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» (18%), на користь останнього з ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати за подачу позову в розмірі 245,80 грн. (1 921,00 грн. х 18%); з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2 362,83 грн. (2 881,50 грн.х 82%) за апеляційну скаргу./а.с.33,199а/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі уповноваженого представника- адвоката Пащенка Віталія Віталійовича, - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 20 липня 2020 року скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_2 , МФО №305299) кредитну заборгованість в розмірі 11 486(одинадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 14 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 245,80 грн.

Стягнути із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 362,83 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.10.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак