Провадження № 8/643/6/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Московським районним судом м. Харкова від 18.07.2019 у цивільній справі № 643/11135/19 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері дитини ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просить скасувати судовий наказ Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2019 та постановити ухвалу про відмову у видачі судового наказу, посилаючись на істотні обставини справи, що не були встановлені судом, а саме, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та постійно проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , а отже, підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дитини відсутні.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заявник надав письмову заяву, в якій не заперечує проти проведення судового засідання без його участі та без участі його представника, та прийняття судового рішення, та просить розглянути справу без участі сторін.

Суд, вивчивши доводи заяви, матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Московським районним судом м. Харкова за заявою ОСОБА_2 виданий судовий наказ № 643/11135/19 від 18.07.2019 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 12 липня 2019 року, і до повноліття дитини.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу ( заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів), судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у прядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Зазначений судовий наказ отримано ОСОБА_1 30.07.2019, що підтверджується поштовим зворотним повідомленням, та 06.08.2019 ним подана заява про скасування судового наказу. Ухвалою судді від 16.08.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, та йому роз`яснено його право звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів або судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

21.11.2019 заявник подав до Московського районного суду м. Харкова заву про поновлення йому строку на подання заяви про скасування судового наказу, та 22.11.2019 подав заяву про скасування судового наказу. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 25.11.2019 зазначену заяву повернуто заявнику за його заявою.

21.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, в якій також просив поновити йому строку на подачу такої заяви. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 22.11.2019 заяву ОСОБА_1 залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 426 ЦПК України, та заявнику наданий строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою судді від 12.12.2019 заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами визнано неподаною та повернуто заявнику.

ОСОБА_1 26.03.2020 подав до суду заяву, в якій просить визнати пропущений строк на подання заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами з поважних причин, та поновити строк, посилаючись на складні сімейні обставини, необхідність скористатися правовою допомогою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявник своєчасно звернувся до суду за захистом свого права 06.08.2020, проте невірно обрав спосіб захисту, що є підставою для поновлення пропущенням процесуального строку.

Відповідно до положень ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У відповідності до роз`яснень Пленуму ВССУ у постанові від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як нововиявлені обставини для перегляду судового наказу, виданого Московським районним судом м. Харкова 18.07.2019, ОСОБА_1 зазначив те, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та постійно проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , та повністю перебуває на його утриманні, крім тому, він відвозить дочку на заняття на своєму автомобілі та повертається з нею додому, надає іншу матеріальну допомогу.

При цьому суд вбачає, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, як заявник ОСОБА_1 , так і мати дитини ОСОБА_2 , а також дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданою заявником.

Крім того, згідно копії наданої заявником довідки ОСББ «ВЕЛОЗАВОДСЬКА 37» № 7 від 21.10.2019, виданої ОСОБА_2 вбачається, що вона з 15.07.2019 разом з донькою ОСОБА_3 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, доказів із приводу того, що дитина перебуває на матеріальному утриманні заявника, останнім до суду не надано.

Добровільне надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей, є його суб`єктивним правом, стягнення аліментів за рішенням суду є правовою гарантією належного забезпечення права дитини на утримання обома батьками, контроль за виконанням якої покладено на державу

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що всі твердження заявника як на підставу обставин для перегляду судового наказу, не мають істотного значення та не є нововиявленими обставинами у розумінні ч.2 ст. 423 ЦПК України та роз`яснень Пленуму ВССУ у постанові від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами».

Також суд вважає, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 та винесення судового наказу про стягнення з боржника аліментів у мінімальному їх розмірі, суд жодним чином не порушив вимоги законодавства, оскільки законодавець не пов`язує обов`язок утримання дітей з придбанням дитині будь-яких речей та супроводом дитини на автомобілі на заняття.

Суд звертає увагу заявника на те, що діючим законодавством передбачений порядок зміни розміру аліментів за наявності до цього відповідних підстав, що не перешкоджає заявнику у майбутньому звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відтак, проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу судді Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2019 у цивільній справі № 643/11135/19, суд вважає, що наведені заявником обставини у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, не є нововиявленими, а тому підстави для скасування судового наказу відсутні.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 247 ч.2, 260, 423-429 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Московським районним судом м. Харкова від 18.07.2019 у цивільній справі № 643/11135/19.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Московським районним судом м. Харкова від 18.07.2019 у цивільній справі № 643/11135/19 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері дитини ОСОБА_2 , починаючи з 12 липня 2019 року, і до повноліття дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. В. Поліщук