Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/365/20
Провадження № 2/711/974/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 травня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Слабко Ю.М.
за участі позивачки ОСОБА_1
представника третьої особи Молчанович Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також вказує, що 03.07.2017 року малолітня ОСОБА_4 була покинута батьками в КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради, про що був складений акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я.
Мати дитини ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.07.2017 року № 739 малолітній ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 23.04.2019 року № 418 малолітня передана під опіку ОСОБА_1 .

На момент народження дитини громадянин ОСОБА_2 перебував в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» за скоєння злочинів передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 395 КК України. В листопаді 2019 року останній був звільнений від відбування покарання, але після звільнення з місць позбавлення волі він не виявив бажання забирати доньку на виховання в свою родину.

Також вказує, що батько дитини - ОСОБА_2 не виявляє своєї зацікавленості щодо долі малолітньої доньки, не спілкується з нею, не виявляє своєї зацікавленості щодо її долі.

А тому, просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на її - ОСОБА_1 користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.03.2020 року закрито підготовче провадження по цивільній справі № 711/365/20 та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні позивачка - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини його заробітку (доходу), оскільки останній участі у вихованні та утриманні неповнолітньої доньки не бере, не цікавиться її життям, здоров`ям, що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та шляхом публікації оголошення про виклик до суду на веб-сайті «Судова влада».

В судовому засіданні представник третьої особи - Органу опіки та піклування м. Черкаси - Молчанович Н.О. позовні вимоги позивачки підтримала та просила їх задовольнити. Також просила при винесенні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування м. Черкаси про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача ОСОБА_2 , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 пояснення представника третьої особи - Органу опіки та піклування м. Черкаси - Молчанович Н.О., пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження дитини, серії НОМЕР_1 від 23.06.2017 року (а.с. 11).

Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 03.07.2017 року 09.06.2017 року о 13:03 год. у відділенні новонароджених та недоношених дітей в КП «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради була виявлена покинута дитина жіночої статі ОСОБА_3 без свідоцтва про народження та медичного свідоцтва, матір`ю якої є ОСОБА_3 .

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.07.2017 року № 739 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштування до державного закладу на повне державне утримання.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 23.04.2019 року № 418 «Про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_4 призначено ОСОБА_1 над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та покладено на позивачку обов`язки законного представника малолітньої згідно чинного законодавства.

Згідно заяви завіреної приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Михайловською А.А. від 21.11.2019 року та зареєстрованої в реєстрі за № 2533, батько дитини - ОСОБА_2 (відповідач) надає згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з роз`ясненнями п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц).

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

А відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також з матеріалів справи вбачається, що виконавчий комітет Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування, надав висновок № 1/30-03-03 від 02.01.2020 року про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому органом опіки та піклування встановлено, що мати дитини ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом тривалого часу свідомо діє всупереч інтересам дитини, тим самим позбавив малолітню дочку права на належне батьківське виховання та утримання.

Такими чином, в судовому засіданні за результатами дослідження доказів, наданих позивачкою, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо своєї неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не цікавиться її життям, здоров`ям, не приймає участі у її вихованні, не дбає про нормальне самоусвідомлення дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не відвідує і взагалі не спілкуються з дитиною без поважних причин, не забезпечує її необхідне матеріальне утримання, що вказує на те, що він свідомо ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання доньки і таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних від нього причин.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 є наслідком винної поведінки відповідача, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, прийнявши до уваги висновок органу опіки та піклування Черкаської міської ради, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав не буде суперечити інтересам дитини, а навпаки буде повністю відповідати її інтересам.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачкою, яка на даний час є її законним представником, та перебуває на її утриманні.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 і в цій частині та стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2020 року і до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача ОСОБА_2 . на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 24, 46, 84, 105, 112, 150, 155, 164, 165, 166, 179, 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 206, 208, 209, 212-215, 259, 265, 268, 273, 367 ЦПК України (в ред. від 03.10.2017 року), Законом України «Про охорону дитинства», суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2020 року і до досягнення донькою повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, а також на апеляційне оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складений 25.05.2020 року.

Головуючий: В.М. Скляренко