Справа № 301/2683/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Мелай В., з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іршавської районної спілки споживчих товариств про визнання незаконним протоколу позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району від 17.08.2015 року, визнання незаконним проведення 17.08.2015 року позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району та скасування прийнятих нею рішень, скасування державної реєстрації змін по Іршавській районній спілці споживчих товариств, внесених на підставі постанов позачергової конференції від 17.08.2015 року, поновлення на посаді голови Правління Іршавської райспоживспілки з 20.08.2015 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

29.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до Іршавської районної спілки споживчих товариств про поновлення на посаді голови правління Іршавської райспоживспілки з 20.08.2015 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

14.09.2017 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог: ОСОБА_1 просив визнати незаконним протокол позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району від 17.08.2015 року; визнати незаконним проведення 17.08.2015 року позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району та скасувати прийняті конференцією рішення щодо звільнення позивача з посади голови правління Іршавської райспоживспілки; скасувати державну реєстрацію змін по Іршавській районній спілці споживчих товариств, внесених на підставі постанов позачергової конференції споживчої кооперації Іршавського району від 17.08.2015 року (том 1 а.с.106-109).

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням перших зборів Іршавської РСС від 28.11.2013 року ОСОБА_1 обрано головою правління Іршавської РСС, а рішенням позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району від 17.08.2015 року ОСОБА_3 звільнено з посади голови правління. Вважав, що рішення від 17.08.2015 року є незаконним, оскільки скликання та проведення позачергової конференції відбулося з порушенням вимог пунктів 22-25 Статуту Іршавської районної спілки споживчих товариств, а протокол позачергової конференції є підробленим і не відповідає дійсності.

Вважав, що вказані обставини є підставою для визнання протиправною (незаконною) проведення конференції, визнання недійсним протоколу позачергової конференції від 17.08.2015 року, а також скасування рішень цієї конференції, якими було виключено з членів ради окремих осіб та обрано нових членів ради, звільнено із займаних посад голову правління, заступників голови правління та членів правління.

Позивач просив, у зв`язку із скасуванням незаконного рішення про звільнення, поновити його на посаді голови правління Іршавської райспоживспілки з 20.08.2015 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 122921,75 грн. та стягнути 100000 грн. моральної шкоди. Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вважали, що підстав для закриття провадження по справі нема, оскільки вказаний спір є трудовим, а не корпоративним спором, тому він підлягає розгляду саме в порядку цивільного судочинства.

Відповідач представник Іршавської РСС в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, поважність неявки до суду не підтвердив ( том 2 а.с.68, 77).

Заслухавши думку позивача з приводу закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним протоколу позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району від 17.08.2015 року, визнання незаконним проведення 17.08.2015 року позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району та скасування прийнятих нею рішень, скасування державної реєстрації змін по Іршавській районній спілці споживчих товариств, внесених на підставі постанов позачергової конференції від 17.08.2015 року, поновлення на посаді голови Правління Іршавської райспоживспілки з 20.08.2015 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення позачергової конференції делегатів споживчих товариств від 17.08.2015 року, яким його звільнено з посади голови Правління, є незаконним, оскільки скликання та проведення позачергової конференції відбулося з порушенням вимог пунктів 22-25 Статуту Іршавської районної спілки споживчих товариств, а протокол позачергової конференції є підробленим і не відповідає дійсності.

Вважав, що вказані обставини є підставою для визнання протиправною (незаконною) проведення конференції, визнання недійсним протоколу позачергової конференції від 17.08.2015 року, а також скасування рішень цієї конференції, якими було виключено з членів ради окремих осіб та обрано нових членів ради, звільнено із займаних посад голову правління, заступників голови правління та членів правління.

Позивач просив, у зв`язку із скасуванням незаконного рішення про звільнення, поновити його на посаді голови правління Іршавської райспоживспілки з 20.08.2015 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та 100000 грн. моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Аналогічна за змістом норма закріплена у статті 19 ЦПК України.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових правовідносин.

Разом з тим стаття 12 ГПК України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді.

Аналогічна за змістом норма закріплена у статті 20 ГПК України.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.

Особливості ведення господарської діяльності споживчими кооперативами визначаються законами України «Про кооперацію»(зокрема, статтями 2, 6, 11, 12, 23, 27), «Про споживчу кооперацію» (зокрема, статтями 1, 2, 5-7, 9, 12) та ГК України (зокрема, статтями 94, 111).

За змістом зазначених норм споживча кооперація в Україні - це добровільне об`єднання громадян для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану. Вона здійснює торговельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність, не заборонену чинним законодавством України.

Аналогічні положення містяться у статуті Іршавської районної спілки споживчих товариств.

Первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство (споживчий кооператив) -самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об`єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану. Споживче товариство діє на основі статуту, вважається створеним, визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу діяльність з дня його державної реєстрації (стаття 2 Закону України «Про кооперацію») стаття 5 Закону України «Про споживчу кооперацію», стаття 111 ГК України).

Згідно Статуту Іршавської районної спілки споживчих товариств (том 1 а.с.161-167):

-Член Райспоживспілки має право брати участь через своїх представників (делегатів конференції, членів ради) в управлінні справами Райспоживспілки, обговоренні й прийнятті рішень з усіх питань діяльності;

-Вищим органом управління Райспоживспілки є Конференція Райспоживспілки, яка правомочна розглядати і вирішувати будь-які питання діяльності Райспоживспілки. Органами управління Райспоживспілки є також Рада Райспоживспілки, Правління Райспоживспілки, Голова Правління;

-Рада Райспоживспілки підзвітна конференції;

-Вибори органів управління і контролю Райспоживспілки проводяться на основі вільного, необмеженого висування кандидатів. До складу органів управління і контролю, що обираються, висуваються тільки особи, які є членами споживчих товариств, які входять до складу Райспоживспілки;

- Вибори органів управління, контролю і посадових осіб проводяться відкритим або таємним голосуванням за рішенням конференції або ради Райспоживспілки відповідно до Статуту;

-Особа, яка входить до складу виборного органу управління Райспоживспілки або займає виборну посаду в такому органі, може бути в будь-який час відкликана із займаної посади органом, який її обрав. Відкликання особи з виборної посади, яка є оплачуваною, має наслідком припинення укладення з нею строкового трудового договору у зв`язку із закінченням строку договору;

-Правління Райспоживспілки є її виконавчо-розпорядчим органом. Голова Правління Райспоживспілки обирається відповідно до законодавства України, нормативних актів Укркоопспілки та Статуту;

- Рада Райспоживспілки обирає зі свого складу та звільняє голову Правління Райспоживспілки, вирішує питання про відповідальність виборних посадових осіб, у т.ч., позбавлення повноважень тощо.

ОСОБА_1 являвся членом Ради Райспоживспілки сьомого скликання від Дунковицького споживчого товариства (том 1 а.с.39). Відповідно до протоколу перших зборів Ради Райспоживспілки сьомого скликання від 28.11.2013 року ОСОБА_1 обрано головою Правління Іршавської Райспоживспілки (томи 1 а.с.34-38).

Оскаржуваним рішенням позачергової конференції споживчої кооперації Іршавського району від 17.08.2015 року, ОСОБА_1 звільнено з посади голови Правління, а також звільнено із займаних посад заступників голови правління та членів правління. Обрано нового голову Правління, заступників голови та членів Правління (а.с.41-44).

Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав. Керівник та інші члени виконавчого органу, здійснюючи управління товариством у межах правил, встановлених статутними документами, зобов`язані діяти виключно в інтересах товариства та його учасників (статті 92, 99 ЦК України).

Згідно статті 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У КЗпП України визначено виключний перелік підстав припинення трудового договору.

Відповідно до частини першої статті 99 ЦК України виконавчий орган створюють загальні збори товариства. У частині 3 статті 99 ЦК України передбачено, що члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо у установчих документах не визначені підстави їх усунення.

Припинення повноважень голови правління шляхом прийняття рішення конференцією делегатів за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від припинення трудового договору, визначеного трудовим законодавством. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства прийняти рішення про припинення виконання повноважень голови правління міститься не в приписах Кодексу законів про працю, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання нормами трудового права.

У зв`язку з цим, припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Зважаючи на вказане, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 12 січня 2010 року № 1-2/2010 у справі про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України роз`яснив, що реалізація учасниками акціонерного товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього товариства стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства відкликати члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив.

Саме на підставі оспорюваного рішення конференції делегатів від 17.08.2015 року позивача ОСОБА_3 звільнено з посади голови Правління та 20.08.2015 року внесено відповідні відомості до трудової книжки.

У відповідності до приписів пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки підставою поданого позову ОСОБА_1 вказує недотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення позачергової конференції делегатів Іршавської РССТ, то спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Таким чином всі позовні вимоги, заявлені позивачем, є взаємопов`язаними, невід`ємними, від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог, а тому за своєю правовою природою, правовими наслідками та правовою доцільністю вони повинні розглядатися сукупно у порядку одного провадження.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 року у справі № 14-471цс18, від 20.02.2020 року у справі № 145/1041/17, від 12.02.2020 року у справі № 463/5609/17

Враховуючи наведене, суд вважає провадження по справі за позовом ОСОБА_1 закрити, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вирішення даного спору належить до компетенції господарського суду.

Керуючись ст. ст. 255 ч.1 п.1 ЦПК України,

у х в а л и в :

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Іршавської районної спілки споживчих товариств про визнання незаконним протоколу позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району від 17.08.2015 року, визнання незаконним проведення 17.08.2015 року позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району та скасування прийнятих нею рішень, скасування державної реєстрації змін по Іршавській районній спілці споживчих товариств, внесених на підставі постанов позачергової конференції від 17.08.2015 року, поновлення на посаді голови Правління Іршавської райспоживспілки з 20.08.2015 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - закрити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча : М. О. Пітерських