Справа №359/9227/18
Провадження №2/359/202/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Міходуй І.Є.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання квартир спільною сумісною власністю подружжя, визначення частки спадкодавця в цих об`єктах нерухомого майна, а також визнання за спадкодавцем права власності на частку в квартирах,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого позову.

1.1. В листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_7 . Вона є спадкоємицею першої черги за законом. ОСОБА_3 вчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У такий спосіб вона прийняла спадщину, що відкрилась після смерті її сина ОСОБА_7

1.2. В період часу з 16 грудня 1988 року до дня смерті ОСОБА_7 перебував в шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу вони придбали квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 . Однак право власності на ці об`єкти нерухомого майна було зареєстровано за ОСОБА_4 . Ця обставина перешкоджає видачі позивачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Тому ОСОБА_3 просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та відповідача, визначити, що частка ОСОБА_7 в цих об`єктах нерухомого майна становить 1/2, а також визнати за ним право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 та 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_2 .

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 14 грудня 2018 року (а.с.20-21) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 квітня 2019 року (а.с.66-67) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі. Підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

3.1. У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

3.2. Представник відповідача ОСОБА_2 не визнає позов та посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 були придбані за грошові кошти, які належали його довірителю. Ця обставина свідчить про те, що вказані квартири є об`єктом особистої приватної власності ОСОБА_4 , а не спільної сумісної власності подружжя. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. 16 грудня 1988 року ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_8 . Після реєстрації шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ». Ці обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №4 від 9 листопада 2018 року (а.с.10), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 16 грудня 1988 року (а.с.95).

4.2. 12 липня 2005 року ОСОБА_4 уклала з АТ «КПМК-2» інвестиційний договір №Б-12/07/05 (а.с.32-34), за яким АТ «КПМК-2» зобов`язалось збудувати двокімнат-ну квартиру та передати відповідачу документи, необхідні для державної реєстрації права власності на цей об`єкт нерухомого майна. 5 вересня 2006 року ОСОБА_4 та АТ «КПМК-2» склали акт прийому-передачі №069, за яким АТ «КПМК-2» передав відповідачу квартиру АДРЕСА_2 . Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №144790697 від 9 листопада 2018 року (а.с.11 зворот) вбачається, що 10 травня 2007 року за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

4.3. Зі змісту довідки генерального директора ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» №180 від 2 квітня 2013 року (а.с.36) вбачається, що 31 жовтня 2011 року ОСОБА_4 уклала з ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» договір про участь у фонді фінансування будівництва виду А від 31 жовтня 2011 року. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №144790697 від 9 листопада 2018 року (а.с.11) вбачається, що 23 травня 2013 року за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

4.4. Спірні правовідносини є комплексними: вони регулюються одночасно главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» СК України та книгою шостою «Спадкове право» ЦК України.

5. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішення спору.

а. щодо спільної сумісної власності на квартири.

5.1. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

5.2. Згідно з п.3 ч.1 ст.57 цього Кодексу особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

5.3. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18), у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її оспорює. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.

5.4. За правилом ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

б. щодо здійснення права на спадщину.

5.5. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

5.6. Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримі-нальних справ в листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної потерпілому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого (П .І.Б. ) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила 1/2».

5.7. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

5.8. Відповідно до ч.1 ст.1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

5.9. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо спільної сумісної власності на квартири.

6.1. Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 були придбані в період часу, протягом якого ОСОБА_7 перебував в шлюбі з відповідачем. Як вбачається зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18) вказана обставина презюмує, що спірні квартири відносяться до спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_4

6.2. В матеріалах цивільної справи міститься копія розписки від 7 квітня 2005 року (а.с.29), з якої вбачається, що ОСОБА_11 подарував ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 500000 гривень. Однак постановою Сумського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року (а.с.112) було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_11 про визнання дійсним договору дарування грошових коштів в розмірі 500000 гривень, укладеного 7 квітня 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 . Крім того, представник відповідача ОСОБА_2 не подав жодного доказу на підтвердження того, що вказані грошові кошти були витрачені на придбання квартири АДРЕСА_2 .

6.3. Зі змісту розписки (а.с.43) також вбачається, що 5 вересня 2011 року ОСОБА_12 повернула ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 250000 гривень. Однак в матеріа-лах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що вказані грошові кошти були витрачені на придбання квартири АДРЕСА_1 .

6.4. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання вказаних квартир особистою приватною власністю ОСОБА_4 відсутні. Тому з метою забезпечення юридичної визначеності квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 належить визнати об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_7 та відповідача.

б. щодо здійснення права на спадщину.

6.5. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18 липня 2018 року (а.с.6, 82).

6.6. Зі змісту інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №52687175 від 20 липня 2018 року (а.с.97-98) вбачається, що за час свого життя ОСОБА_7 не склав заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після його смерті спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які є батьками спадкодавця, а також його дружина ОСОБА_4 та його син ОСОБА_6 . Ці обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №1 від 19 липня 2019 року (а.с.80), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 16 грудня 1988 року (а.с.85) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23 грудня 1989 року (а.с.85 зворот).

6.7. 14 липня 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. заяви про прийняття спадщини (а.с.80, 81). Крім того, 11 вересня 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 також подали вказаному нотаріусу заяви про прийняття спадщини (а.с.91, а.с.91 зворот). Ці обставини свідчать про те, що кожен спадкоємець за законом прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_7 . Однак зі змісту листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. №100/02-14/2018 від 10 жовтня 2018 року (а.с.9) вбачається, що видача свідоцтв про право на спадщини за законом відбудеться лише після визначення в судовому порядку частки спадкодавця в спадковому майні.

6.8. У зв`язку зі смертю ОСОБА_7 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 припинилось. За правилом ч.1 ст.70 СК України у відповідача виникло право власності на 1/2 частку в цих об`єктах нерухомого майна, право власності на іншу 1/2 частку в спадкових квартирах ввійшло до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7

6.9. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення здійснення позивачем спадкових прав належить визначити, що частка ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1 та квартирі АДРЕСА_2 становить 1/2.

7. Доводи позивача, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

7.1. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Вона виникає у момент її народження.

7.2. Згідно з ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиня-ється у момент її смерті.

7.3. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 помер, його цивільна правоздатність при-пинилась. Ця обставина унеможливлює визнання за померлим ОСОБА_7 права власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 та 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_2 . Тому у задоволенні позову в частині цих вимог ОСОБА_3 належить відмовити.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання квартир спільною сумісною власністю подружжя, визначення частки спадкодавця в цих об`єктах нерухомого майна, а також визнання за спадкодавцем права власності на частку в квартирах задоволь-нити частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Визначити, що частка ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1 становить 1/2.

Визнати квартиру АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Визначити, що частка ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_3 становить 1/ 2.

У задоволенні позову в частині інших вимог про визнання за спадкодавцем права власності на частку в квартирах ОСОБА_3 відмовити.

Повний текст рішення суду складений 1 червня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець