Справа № 617/740/19
Провадження № 2/617/72/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Глоби М.М.,

за участю секретарясудового засідання - Борщ Л.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

та представника відповідача- Борзенкової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному порядку в приміщенні суду в м. Вовчанську дистанційно в режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення «EasyCon»цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у квітні 2019 року через свого представника ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 29.06.2015 року на автошляху «Харків - Вовчанськ», поблизу с. Революційне Вовчанського району Харківської області відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «DaewooNexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - «Daewoo»),під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «VolkswagenTransporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - «Volkswagen»), під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП він, як пасажир автомобіля «Volkswagen», отримав тілесні ушкодження, проходив лікування. Йому була спричинена матеріальна та моральна шкоди. Цивільно правова відповідальність водія ОСОБА_3 , на момент настання ДТП, була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - СК), відповідно до полісу АЕ/4377729. Вказана подія є страховим випадком, внаслідок якого настала цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну його здоров`ю. До СК, як до відповідальної особи за відшкодування спричиненої шкоди його страхувальником, були пред`явлені вимоги сплатити страхове відшкодування в загальному розмірі 23020 грн. 20 коп. СК не узгоджувало розмірі страхового відшкодування ні з ним, ні з його представниками. Вважає, що розмір страхового відшкодування, пов`язаного з стійкою втратою працездатності становить 21924 грн. 00 коп., моральна шкода становить 1096 грн. 20 коп.

Просив стягнути із СК на його користь суму страхового відшкодування, пов`язаного з стійкою втратою працездатності та із заподіяною моральною шкодою у розмірі 23020 грн. 20 коп.; суму нарахованої пені у розмірі 4654 грн. 50 коп.; суму 3% річних за користування коштами у розмірі 399 грн. 23 коп.; суму інфляційних збитків у розмірі 1956 грн. 72 коп.; витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Представник відповідача СК, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 178 ЦПК України, надав відзив, в якому зазначив про безпідставність позовних вимог, вважаючи їх такими, що не підлягають задоволенню.СК зверталось до медичних закладів щодо лікарських призначень ОСОБА_2 . Також був направлений запит до ОСОБА_2 щодо витребування додаткової інформації. Належним чином засвідчених документів СК від ОСОБА_2 не отримало, що позбавило можливості досудового врегулювання спору. Прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування неможливо до набуття вироком у кримінальному провадженні законної сили. ОСОБА_2 на теперішній час не має жодних правових підстав для отримання страхового відшкодування згідно полісу № АЕ/4377729. Надані СК медичні довідки містять різну інформацію про тривалість знаходження ОСОБА_2 в лікувальних закладах. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Представник позивача під час судового розгляду заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Зазначив, що відсутність рішення про встановлення винної особи у ДТП, не звільняє СК від обов`язку по виплаті ОСОБА_2 страхового відшкодування.

Представник відповідача під час судового розгляду позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх безпідставність, необґрунтованість та обставини, викладені у відзиві.Вказав, що на даний час рішення по кримінальному провадженню не прийнято та відповідно таких документів страховику не представлено, стаховиком призупинено рішення про виплату страхового відшкодування.

Суд вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено під час судового розгляду, 29.06.2015 року на автошляху «Харків - Вовчанськ», поблизу с. Революційне Вовчанського району Харківської області відбулась ДТП за участю автомобіля марки «Daewoo», під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Volkswagen», під керуванням ОСОБА_4 .

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Daewoo» ОСОБА_3 застрахована у СК, що підтверджується полісом АЕ № 4377729.

Відомості щодо ДТП були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2015 року за № 0000581. Станом на 12.08.2020 року досудове розслідування триває (а.с. 13).

Представник ОСОБА_2 звертався до СК із заявами від 04.06.2018 року про виплату страхового відшкодування (а.с. 11, 12).

ОСОБА_2 була встановлена 2 група інвалідності з 16.02.2016 року (а.с. 14-15).

ОСОБА_2 проходив лікування та обстеження в період з 29.06.2015 року по 30.06.2015 року у КЗОЗ «Вовчанська ЦРЛ», з 28.07.2015 року по 15.09.2015 року у ДЗ «Дорожня клінічна лікарня ст. Харків СТГО «ПЗ» (а.с. 16-18). Був встановлений діагноз: Закриті зростаючі переломи лонної і сідничної кісток справа, лівої сідничної кістки, тіла лівої клубової кістки на рівні підстави гілки сідничної кістки і в області даху вертлюжної западини. Зростаючі множинні переломи головки лівої стегнової кістки. Больовий синдром. Трофічні порушення. Посттравматичнанейропатія лівого малогомілкового нерва. Дискінезія товстого кишківника по гіпомоторному типу (а.с. 19-22).

Вказані обставини визнані сторонами у справі, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Як зазначено у ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.35 п. п. 35.1, 35.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо- транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах «а»-«ґ» цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Як зазначено у п.36.1 ст.36 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.36.2. ст.36 вищезазначеного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст. ст. 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Як встановлено під час судового розгляду та не заперечується представниками сторін, СК 14.08.2018 року зверталось до представника ОСОБА_2 з проханням надати інформацію щодо ДТП, засвідчити надані до заяв про виплату страхового відшкодування матеріали. Рішення про виплату страхового відшкодування призупинено (а.с. 83).

Отже, рішення про відмову у здійсненні страхової виплати відповідачем не виносилось.

При цьому суд звертає увагу, що підставою для невиплати коштів на час звернення з відповідною заявою є не тільки надання не всіх, як зазначає відповідач, документів, а й відсутність документів, щодо вини ОСОБА_3 (вирок або інше судове рішення).

Щодо посилань представника позивача на необхідність відшкодування спричиненої шкоди незалежно від встановлення вини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Разом з тим метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язання в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що у ДТП брали участь два транспортних засоби-автомобіль марки «Daewoo», під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Volkswagen», під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «Volkswagen» ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. До ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України. Досудове розслідування триває.

Отже, питання щодо встановлення винних у вчинені ДТП не вирішено.

За таких обставин вважати, що на даний час саме СК, в якій застрахована відповідальність ОСОБА_3 має відшкодувати шкоду потерпілому - не можна.

Враховуючи, що кримінальне провадження не закінчено та остаточне рішення по провадженню не прийнято, вважати, що право позивача на отримання страхового відшкодування порушено відповідачем є передчасним.

Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частин рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання апеляційної скарги продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи Харківському апеляційному суду до або через Вовчанський районний суд Харківської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_3 .

Представник позивача - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», адреса: 01133, м. Київ, бул. Л. Українки, 26.

Представник відповідача -Борзенкова Юлія Миколаївна, адреса: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя -