Справа № 161/9337/18
Провадження № 2-др/161/29/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
09.10.2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області
головуючого судді Рудської С.М.
при секретарі Ярмолюк В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, державного підприємства «Сетам» в особі Волинської філії ДП «Сетам», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання результатів електронних торгів недійсними, -
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.11.2018 року, ухваленому у вищевказаній цивільній справі №161/9337/18 справі за позовом ОСОБА_1 до Рожищенського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, ДП «Сетам» в особі Волинської філії ДП «Сетам», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання результатів електронних торгів недійсними, позовні вимоги Департаменту задоволені в повному обсязі (а.с. 54-56).
13.05.2020 року відповідач ДП «Сетам» звернувся до суду з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення (а.с. 71-81).
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.08.2020 року в задоволенні заяви ДП «Сетам» про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.11.2018 року в цивільній справі №161/9337/18 було відмовлено (а.с. 148-149).
01.09.2020 року позивачкою було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої вона просить стягнути із ДП «Сетам» на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 3600 грн. В обгрунтування заявленої вимоги зазначає, що її представник у запереченнях від 20.08.2020 року письмово заявив вищевказаний розмір витрат на правничу допомогу. Крім того, їх розмір, на її переконання, є співрозмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Заяву просить задовольнити (а.с. 154-157).
До початку судового засідання від представника позивачки на електронну адресу суду надійшла заява, у якій він просить вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення провести у його відсутності та відсутності його довірительки, заявлені вимоги вони підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.
Представники відповідачів, а також третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань чи заперечень від них на адресу суду не надходило.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.
У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Із наведеного вище слідує, що сторона, яка заявляє вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язана надати відповідні докази, які у причинно-наслідковому зв`язку підтверджують затрачений час на правову допомогу, надану в справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та фактичну передачу виконаних адвокатом робіт, які, зокрема, можуть міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Як вбачається з актів прийому-передачі виконаних послуг від 21.08.2020 року по договору про правову допомогу № 02 від 12.03.2020 року, адвокатом Романюком Л.С. було надано ОСОБА_1 послуги по правовій допомозі в межах розгляду заяви ДП «Сетам» про перегляд заочного рішення від 05.11.2018 року в цивільній справі № 161/9337/18 за позовом ОСОБА_1 до Рожищенського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, ДП «Сетам» в особі Волинської філії ДП «Сетам», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання результатів електронних торгів недійсними, вартість яких склала 3600 грн. (а.с. 160).
З вищезазначеного акту прийому-передачі виконаних послуг від 21.08.2020 року, які є аналогічні за своїм змістом в частині виконаних робіт вбачається, що вартість послуг по правовій допомозі в розмірі 3600 грн. складається з наступного:
1) ознайомлення з матеріалами заяви ДП «Сетам» про перегляд заочного рішення від 05.11.2018 року в цивільній справі № 161/9337/18 затрачено 0,5 год., вартість 750 грн.;
2) ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 161/9337/18 в суді затрачено 0,5 год., вартість 750 грн.;
3) складення заперечення по заяві ДП «Сетам» про перегляд заочного рішення від 05.11.2018 року в цивільній справі № 161/9337/18 та подання її до суду затрачено 1,4 год., вартість 2100 грн.
Факт сплати ОСОБА_1 адвокату Романюку Л.С. коштів за послуги з професійної правничої допомоги в розмірі 3600 грн. підтверджується рахунком-фактурою № АБ-0000020-02 від 14.08.2020 року, оригіналом платіжної квитанції № ПН 1105081 від 20.08.2020 року та меморіальним ордером № ПН14370583 від 20.08.2020 року, які містяться в матеріалах справи (а.с. 159-161).
З урахуванням складності справи, а саме беручи до уваги, що позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу лише за розгляд заяви про перегляд заочного рішення, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при перегляді судового рішення, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є належним чином обґрунтованими, а відтак такими, що відповідають принципам розумності та справедливості.
При визначенні суми відшкодування суд також виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.
Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається із заперечення на заяву про перегляд заочного рішення суду від 05.11.2018 року, поданого до суду 20.08.2010 року, стороною позивача було зазначено, що витрати на правову допомогу, понесені ОСОБА_1 , складають 3600 грн. (а.с. 136-141).
Крім того, із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з ДП «Сетам» понесених позивачкою судових витрат на правничу допомогу з наданням відповідних доказів на її обґрунтування, остання звернулася 25.08.2020 року за допомогою засобів поштового зв`язку, тобто в межах п`яти днів після постановлення відповідної ували суду.
Таким чином, суд вважає, що стороною позивачів було дотримано строки та порядок звернення з даною заявою.
Разом з тим, суд приймає до уваги, що саме ДП «Сетам» було порушено питання про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.11.2020 року, а тому обов`язок щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, в рамках здійснення відповідного провадження, повинен бути покладений на заявника.
Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Постановити додаткову ухвалу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, державного підприємства «Сетам» в особі Волинської філії ДП «Сетам», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання результатів електронних торгів недійсними.
Стягнути з державного підприємства «Сетам» в особі Волинської філії ДП «Сетам» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 3600 (три тисячі шістсот) грн.
Додаткова ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.
Додаткова ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Ухвала у повному обсязі складено 15 жовтня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська