Провадження 2/127/5092/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Максимчука Я.В.,

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача Салецького І.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_3 з позовом до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій.

Позов мотивовано тим, що на підставі прийнятого 15.02.2019 загальними зборами Релігійної організації «Релігійна громада (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» рішення про викладення статут у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях і приєднання до Православної Церкви України, ОСОБА_3 подала до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації відповідну заяву із доданими до неї документами. Однак, станом на день звернення із позовом до суду відповідачем жодних дій щодо поданої позивачкою заявою не вчинено.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогами про визнання протиправною бездіяльності Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації щодо не здійснення реєстрації статуту Релігійної організації «Релігійна громада (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях і приєднання до Православної Церкви України та зобов`язання Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації зареєструвати статут Релігійної організації «Релігійна громада (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях і приєднання до Православної Церкви України відповідно до заяви ОСОБА_3 від 06.05.2019.

Ухвалою від 30.01.2020 судом прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести у порядку загального позовного провадження. Також, даною ухвалою запропоновано відповідачу надати відзив та докази у строк, встановлений судом.

17.02.2020, у строк встановлений судом, від відповідача надійшов відзив з проханням відмовити позивачці в задоволенні її вимог. Так у своєму відзиві відповідач вказав, що релігійна громада виконала усі вимоги передбачені Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації» в частині подання повного пакету документів щодо реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості. 06.08.2019 відповідач проінформував релігійну громаду про те, що повернеться до розгляду питання щодо реєстрації статуту у новій редакції після вирішення питання щодо визнання недійсними рішення загальних зборів членів релігійної громади (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви від 17.01.2019, оформленого протоколом № 1, у судовому порядку.

26.02.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив із викладеними в ній поясненнями, міркуваннями і аргументами щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотивами їх відхилення.

Ухвалою суду від 02.03.2020 в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі було відмовлено.

02.03.2020 судом також постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, запропоновано відповідачу надати суду заперечення на відповідь на відзив та докази у строк, встановлений судом, і призначено справу до судового розгляду по суті.

Від відповідача заперечення на відповідь на відзив не надходили.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що документи, подані позивачем відповідачу для здійснення реєстрації статуту у новій редакції відповідали вимогам чинного законодавства і були подані в повному обсязі. Однак, реєстрація статуту у новій редакції не була проведена через оскарження рішень загальних зборів членів релігійної громади (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви від 17.01.2019 та від 15.02.2019, оформлених протоколами № 1 і № 2, у судовому порядку.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

06.05.2019 ОСОБА_3 звернулася до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації із заявою про здійснення реєстрації статуту Релігійної організації «Релігійна громада (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях і приєднання до Православної Церкви України.

Однак, на час звернення із позовом до суду рішення про реєстрацію статуту Релігійної організації «Релігійна громада (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» у новій редакції на підставі вищевказаної заяви відповідачем досі не прийнято.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» перевищення встановленого цим Законом терміну прийняття рішень про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України.

Статтею 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» визначено порядок проведення реєстрації статутів (положень) релігійних організацій.

В судовому засіданні, як і у своєму відзиві, представник відповідача визнав, що документи, надані позивачкою для здійснення реєстрації статуту у новій редакції, були подані в повному обсязі та відповідали вимогам чинного законодавства.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вищевказані обставини не підлягають доказуванню. При цьому, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, недоліків, які б давали підстави для пропонування релігійній організації у межах строків, встановлених Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації», їх усунути, виявлено не було.

Отже, відповідач, у відповідності до ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», в місячний термін зобов`язаний був розглянути заяву позивачки, статут (положення) релігійної організації і прийняти відповідне рішення не пізніш як у десятиденний термін, про що письмово повідомити про нього заявника.

Статтею 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» передбачено, що у необхідних випадках орган, який здійснює реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій, може зажадати висновок місцевої державної адміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, а також спеціалістів. У цьому разі рішення про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій приймається у тримісячний термін.

Як вказує відповідач, користуючись вищевказаним правом, він звернувся 10.05.2020 до Вінницької районної державної адміністрації із проханням надати висновок у відповідності до законодавства України (лист № 02-10/433). (а.с. 135)

Згідно листа № 03-0/656 від 06.08.2019, Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації повідомило голову парафіяльної ради релігійної громади с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви Виноградову Л.М. про те, що управління повернеться до розгляду питання щодо реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції після вирішення питання у судовому порядку (справа № 128/1479/19). (а.с. 136)

Однак, належних доказів про направлення голові парафіяльної ради релігійної громади с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви вищевказаного листа і, відповідно, його отримання, суду не надано.

Представник позивача і у відповіді на відзив, і у судовому засіданні, заперечувала про отримання вищевказаного листа.

Посилання представника відповідача на те, що розгляд в судовому порядку питання щодо легітимності прийнятих загальними зборами релігійної громади (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької області УПЦ рішень від 17.01.2019 та від 15.02.2019, оформлених протоколами № 1 і № 2, унеможливлював проведення реєстрації статуту релігійної організації у новій редакції, не відповідає дійсності й суперечить положенням Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Судом прийнято до уваги, що станом на день звернення із заявою про проведення реєстрації статуту релігійної організації у новій редакції, а також на сьогодні, вищевказані рішення загальних зборів релігійної організації є чинними.

Судом встановлено, що відповідач не проінформував позивача про своє рішення, яке може бути прийнято виключно у спосіб передбачений Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», щодо реєстрації статуту релігійної організації у новій редакції в порядку і строки чітко визначені ст. 14 цього Закону.

Крім того, як встановлено в ході розгляду справи, відповідач з перевищенням встановленого Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації» терміну, досі не прийняв рішення за заявою позивачки від 06.05.2019, чим допустив протиправну бездіяльність.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Судом встановлено, що позивачкою виконано всі умови визначені законом і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації», належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації прийняти відповідне рішення, тобто зареєструвати статут Релігійної організації «Релігійна громада (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях і приєднання до Православної Церкви України відповідно до заяви ОСОБА_3 від 06.05.2019.

Отже суд, заслухавши пояснення учасників справи в судовому засіданні, дослідивши докази, письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не здійснення реєстрації статуту Релігійної організації «Релігійна громада (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях і приєднання до Православної Церкви України у строк і порядку чітко визначеному Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та зобов`язання Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації зареєструвати статут Релігійної організації «Релігійна громада (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях і приєднання до Православної Церкви України відповідно до заяви ОСОБА_3 від 06.05.2019.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 768, 40 гривень, що підтверджується квитанцією від 28.01.2020. (а.с. 50)

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768, 40 гривень.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Враховуючи наведене, керуючись Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації», ст. 16 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-82, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації щодо не здійснення реєстрації статуту Релігійної організації «Релігійна громада (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях і приєднання до Православної Церкви України.

Зобов`язати Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації зареєструвати статут Релігійної організації «Релігійна громада (парафії) с. Сосонка Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях і приєднання до Православної Церкви України відповідно до заяви ОСОБА_3 від 06.05.2019.

Стягнути з Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 768, 40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцятиднів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду або через Вінницький міський суд Вінницької області.

Вищевказаний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, ; місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, кім. 1227.

Повний текст судового рішення складено 21.05.2020.

Суддя: