КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/6237/2020 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2020 року, ухвалене у складі судді Коваль О.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4 500 грн 00 коп щомісячно, починаючи з 30.10.2019 року і до повноліття дитини.

Посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з нею. Оскільки батько дитини надає кошти на утримання дитини нерегулярно та не в достатньому обсязі, який може забезпечити розвиток дитини, позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 30.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі аліменти у розмірі 4 500 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 30.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилається на те, що відповідач навмисно вводить суд в оману з метою приховання справжнього рівня своїх доходів. Зокрема, відповідач у 2017-2018 році придбав автомобіль іноземного виробництва, яким активно користується, проте не афішує цього. Крім того, в суді відповідач підтвердив факт того, що користується службовим автомобілем, який йому було видано на роботі, тобто відповідач намагався ввести суд в оману, що він ніде не працює. У лютому 2020 року позивачу стало відомо із загальнодоступних джерел, що відповідач має у приватній власності рухоме та нерухоме майно.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти апеляційної скарги. Посилається на те, що станом на 2019 рік він ніде не працює, проживає з матір`ю пенсіонеркою, має інвалідність 3 групи, хворіє з 2008 року, а в 2019 році стан його здоров`я погіршився, у зв`язку з чим він втратив працездатність та не має можливості працювати, станом на сьогодні має пенсію у розмірі 1638 грн. У нього немає будь - якого транспортного засобу. Обставини викладені у апеляційній скарзі надумані та не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є інвалідом 3 групи з 24.12.2019 року по 01.01.2021 року, має матір-пенсіонерку, наразі ніде не працює. Судом враховано матеріальний стан позивача, потреби дитини даного віку та обов`язок обох батьків утримувати дитину.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 17.11.2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 9).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1,3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідноч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Закону України «Пpo Дepжавний бюджeт України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей вікoм до 6 рокiв з 01 січня 2020 року пo 30 червня 2020 року становить 1 779грн 00 коп.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи. Згідно довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією йому протипоказана важка фізична праця з психо - емоційними навантаженнями.

Відповідач пояснив, що на даний час у зв`язку з хворобою він ніде не працює та проживає разом з матір'ю.

Враховуючи матеріальний стан позивача, потреби дитини даного віку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а також передбачений статтею 180 СК України обов`язок обох батьків дбати про свою дитину та матеріально її забезпечувати, суд дійшов вірного висновку про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1200 грн.

Згідно ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України ОСОБА_1 ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не надала належних доказів на підтвердження майнового стану відповідача ОСОБА_2 , а також наявність у нього на праві власності рухомого та нерухомого майна, відповідних доказів матеріали справи також не містять.

Крім того, ОСОБА_1 звертаючись до суду не надала доказів на підтвердження розміру своїх доходів та розміру витрат на дитину.

Колегія суддів звертає увагу, що витрати на лікування дитини, відвідування секцій з розвитку дітей відносяться до додаткових витрат на дитину, стягнення яких передбачено статтею 185 СК України.

Тобто, ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відповідно до ст.185 СК України.

Враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей вікoм до 6 рокiв - 1779 грн 00 коп., передбачений законодавством України, а також обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, колегія суддів погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у сумі 1200 грн 00 коп.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 травня 2020 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.