ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/604/20 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - представника позивача адвоката Башуцького І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на рішення Тернопілького міськрайонного від 24 лютого 2020 року (головуючий суддя Вийвайко О.М., повний текст рішення складено 02 березня 2020 року) у справі № 607/29899/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування.

Позивач зазначила, що 13 березня 2019 року в м. Тернополі на вулиці Сахарова за участю транспортних засобів Daewoo Lanos реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого, автомобіль Daewoo Lanos зазнав механічних ушкоджень. На місце ДТП було викликано працівників патрульної поліції, які встановили час, місце та учасників ДТП. Дана подія зареєстрована в журналі єдиного обліку повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області за № 8332 від 13.03.2019 року. Після ДТП її учасники склали спільне повідомлення про ДТП (Європротокол), оскільки дійшли згоди щодо обставин, причин та умов скоєння ДТП, а також вини водія «ВАЗ» - ОСОБА_3 , що підтверджується поясненнями учасників ДТП від 13.03.2019 року та повідомленням про ДТП від 13.03.2019 року. Транспортний засіб DAEWOO належить на праві власності їй - ОСОБА_1 . Із листа Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» вбачається, що 19 червня 2018 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7295565 на транспортний засіб «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В період з 25.03.2019 року по 26.03.2019 року було проведено ремонт транспортного засобу Daewoo Lanos на станції технічного обслуговування за адресою: м. Тернопіль, вул. Полковника Морозенка, 1, на суму 15 100, 00 (п`ятнадцять тисяч сто) грн. 00 коп., що підтверджується довідкою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 03.05.2019 року. 24.04.2019 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна», листом від 24.04.2019 року № 3422-Н, їй відмовила у виплаті страхового відшкодування по вищевказаному страховому випадку.

Посилаючись на те, що така відмова є неправомірною, оскільки ДТП, внаслідок якого заподіяна шкода позивачу, сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ» та з вини його водія ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.06.2018 № АМ/7295565, позивач просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 лютого 2020 року позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 15 100,00 грн. (п`ятнадцять тисяч сто гривень 00 копійок) та сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що винним у завданні шкоди власнику автомобіля «ДЕО Ланос» н.з. НОМЕР_1 » є не ОСОБА_3 , а пасажир керованого ним автомобіля, який у припаркованому автомобілі відкрив задню ліву дверку і в неї в`їхав автомобіль Део Ланос, внаслідок чого його було пошкоджено. Формальне зазначення ОСОБА_5 у п. 14 "Мої зауваження" Європротоколу, про визнання вини в ДТП не є достатнім доказом наявності такої, оскільки ні у поясненнях наданих на бланку поліції, ні в поясненнях, які були надані Страховику щодо обставин події, ні в п.12 "Обставини" Європротоколу не вказано, у чому полягає вина ОСОБА_3 і якими своїми діями він завдав шкоду. Страховиком було детально вивчено письмове пояснення ОСОБА_2 , яке він надав Страховику і в якому вказав, що у автомобіль «ВАЗ» н.з. НОМЕР_3 , який був припаркований, відкрилася задня ліва дверка і пошкодила його автомобіль. Вищевказані обставини події також підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_3 у яких зазначено: «...мої пасажири відкрили задню ліву дверку і в неї в`їхав автомобіль «ДЕО Ланос» н.з. НОМЕР_1 ».

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Відзив мотивований тим, що на місце ДТП було викликано працівників патрульної поліції, які встановили час, місце та учасників ДТП. Дана подія зареєстрована в журналі єдиного обліку повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області за №8332 від 13.03.2019 року, що підтверджується відповіддю Управління патрульної поліції в Тернопільській області від 08.07.2019 №відз/41/33/03-2019 на адвокатський запит. Після ДТП її учасники склали спільне повідомлення про ДТП (Європротокол), оскільки дійшли згоди щодо обставин, причин та умов скоєння ДТП, а також вини водія «ВАЗ» - ОСОБА_3 що підтверджується поясненнями учасників ДТП від 13.03.2019 року та повідомленням про ДТП від 13.03.2019 року. Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, щодо ДТП відбулася з вини ОСОБА_3 є підставним та обґрунтованим. При цьому, твердження відповідача у апеляційній скарзі про те, що «винним у завдані шкоди власнику автомобіля «ДЕО Ланос» н.з. НОМЕР_1 є саме пасажир автомобіля «ВАЗ» н.з. НОМЕР_3 , а не ОСОБА_3 » є безпідставні, необгрунтовані та не підтверджуються жодним доказом. Більше того, відповідачем навіть не зазначено прізвище, ім`я та по батькові так званого пасажира.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що пояснення долучені відповідачем до відзиву не є достовірними доказами, оскільки 13 березня 2019 року вони у водіїв представником Страховика не відбиралися і надані. згідно їх змісту, невідомо кому. Йому відомо, що пасажира у момент ДТП в автомобілі не було, задні двері автомобіля під керуванням ОСОБА_3 дійсно не були добре зачинені пасажиром, який вийшов з автомобіля незадовго до ДТП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 13 березня 2019 року в м. Тернополі по вул. Сахарова, 2 за участю транспортних засобів марки «ДЕО Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого, автомобіль Daewoo Lanos зазнав механічних ушкоджень.

На місце ДТП було викликано працівників патрульної поліції, які встановили час, місце та учасників ДТП. Дана подія зареєстрована в журналі єдиного обліку повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області за №8332 від 13.03.2019 року.

Після ДТП її учасники склали спільне повідомлення про ДТП (Європротокол), оскільки дійшли згоди щодо обставин, причин та умов скоєння ДТП, а також вини водія «ВАЗ» - ОСОБА_3 , що підтверджується повідомленням про ДТП від 13.03.2019 року та поясненнями учасників ДТП від 13.03.2019 року, наданих інспектору роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, згідно чого ОСОБА_3 визнав вину.

Транспортний засіб DAEWOO належить на праві власності ОСОБА_1 .

В період з 25.03.2019 року по 26.03.2019 року було проведено ремонт транспортного засобу Daewoo Lanos на станції технічного обслуговування за адресою: м. Тернопіль, вул. Полковника Морозенка, 1, на суму 15 100, 00 (п`ятнадцять тисяч сто) грн. 00 коп., що підтверджується довідкою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 03.05.2019 року.

Відповідно до листа Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», 19 червня 2018 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7295565 на транспортний засіб «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

24.04.2019 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна», листом від 24.04.2019 року № 3422-Н, ОСОБА_1 відмовила у виплаті страхового відшкодування по вищевказаному страховому випадку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що винуватцем у ДТП а відтак заподіянні шкоди є водій транспортного засобу марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/7295565, чинного на момент ДТП, застрахована Страховиком Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ПЗУ Україна».

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

У пункті 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» від 17 листопада 2011 року № 698 затверджено максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому.

У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З врахуванням зазначених вимог закону та встановлених обставин у справі суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» зобовязано відшкодувати позивачу шкоду, заподіяну страхувальником ОСОБА_3 , відмова у виплаті є безпідставна.

Встановлено, що відповідач не виплатив страхове відшкодування з тих підстав, що вважає заподіювачем шкоди пасажира автомобіля, а не особу, відповідальність якої застрахована за договором.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги доводи відповідача про заподіяння шкоди пасажиром автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , оскільки згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що склали ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , винним у ДТП є ОСОБА_3 . Окрім цього на місце ДТП викликалися працівники патрульної поліції, які встановили час, місце та учасників ДТП, дана подія зареєстрована в журналі єдиного обліку повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області за №8332 від 13.03.2019 року. Протокол про адміністративне правопорушення щодо пасажира автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , з вини якого на думку відповідача сталася пригода не складався. Окрім цього встановлено, що згідно матеріалів справи відповідач не встановив та не зазначив, яка саме особа,- прізвище, імя, по батькові, будучи пасажиром, спричинила ДТП.

Наявні у справі пояснення ОСОБА_3 без його підпису, пояснення ОСОБА_2 від 13.03.1019 р , які згідно відзиву надані Страховику під час розслідування ним страхового випадку (а.с.22-28), колегія суддів до уваги не приймає, оскільки у них відсутні дані про те, кому і де ці пояснення надавалися, прізвище, імя по-батькові пасажира, що відкрив двері автомобіля. Окрім цього згідно пояснень представника позивача водії Задоріжний М. та ОСОБА_2 пояснень Страховику не надавали.

Отже, доводи в апеляційній скарзі висновки суду не спростовують і не містять посилань, які б вказували на незаконність постановленого у справі рішення.

Оскільки місцевим судом повно та всебічно зясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обгрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення а судове рішення без змін.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 лютого 2020 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді