ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1223/15-ц Номер провадження 22-ц/814/19/20Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

розглянула в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області в складі судді Предоляк О.С. від 6 березня 2019 року за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 прознесення самочинно збудованого будинку та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , Управління Держземагенства у м. Кременчуці Полтавської області про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії.

Просив скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалами Автозаводського районного суду м. Кременчука від20.02.2015 року та 01.08.2016 року шляхом зняття заборони:

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 самостійно або із залученням найманих працівників проводити подальші роботи на об`єкті незакінченого будівництва реконструкції існуючого житлового будинку по АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та будь яких інших осіб проводити будівельно-монтажні роботи та будівельні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтовані перебуванням в провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільної справи за об`єднаними в одне провадження позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованого будинку та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання вчинити дії, під час розгляду якої було винесено оскаржувані ухвали.

Оскільки рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.07.2018 року як первісний так і зустрічний позови залишено без задоволення, а питання скасування заходів забезпечення позову не було вирішено, заявник, в порядку статті 158 ЦПК України, просив скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 6 березня 2019 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.02.2015 року у справі № 524/1223/15-ц шляхом заборони ОСОБА_2 самостійно або із залученням найманих працівників проводити подальші будівельні роботи на об`єкті незакінченого будівництва-реконструкції існуючого житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01.08.2016 року у справі № 524/1223/15-ц шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та будь-яких інших осіб негайно зупинити будівельно-монтажні роботи та заборони їм проведення будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Ухвала вмотивована відсутністю процесуальних підстав для подальшого забезпечення позову з огляду на залишення позовних вимог без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та відмовити в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Зокрема вказує на подачу нею касаційної скарги до Верховного Суду, що свідчить про відсутність остаточного рішення по справі та передчасність скасування судом заходів забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 374 ч.1 п.1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, у лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в якому просила зобов`язати відповідачів знести за власний рахунок будівництво-реконструкцію житлового будинку АДРЕСА_1 , відновити межі земельної ділянки згідно державних актів серії ЯМ № 112224 та ЯМ № 112222 та звільнити її від належного відповідачам майна, а також стягнути з відповідачів солідарно 167205 грн. майнової шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

Також в лютому 2015 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову по справі, яка ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.02.2015 року задоволена частково. Заборонено ОСОБА_2 , ОСОБА_4 самостійно або із залученням найманих працівників проводити подальші будівельні роботи на об`єкті незакінченого будівництва-реконструкції існуючого житлового будинку по АДРЕСА_1 . В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Також ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01.08.2016 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та будь-яких інших осіб негайно зупинити будівельно-монтажні роботи та заборонити їм проведення будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

В подальшому, рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.07.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 прозобов`язання знести за власний рахунок самочинно збудоване незакінчене будівництво-реконструкцію житлового будинку АДРЕСА_1 , про зобов`язання відновити межі земельної ділянки згідно державних актів серії ЯМ № 112224 та ЯМ № 112222 та звільнити її від належного відповідачам майна, про солідарне стягнення 167205 грн. майнової шкоди та 10000 грн. моральної шкоди залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , Управління Держземагенства у м. Кременчуці Полтавської області про визнання недійсним державного акту серії ПЛ № 202180 від 23 вересня 2005 року про право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 та зобов`язання скасувати запис за №23 про його реєстрацію залишено без задоволення.

Вказане рішення місцевого суду залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 08.01.2019 року та набрало законної сили.

З огляду на відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку у відповідності до норм ч.9 ст. 158 ЦПК України про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи той факт, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення по суті не було вирішено питання скасування заходів забезпечення позову, суд, згідно приписів ч.9 ст. 158 ЦПК України, за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 , скасував заходи забезпечення позову після перегляду рішення в апеляційному порядку та набрання ним чинності.

Постановлена судом першої інстанції ухвала узгоджується з положеннями ст. 158 ЦПК України.

Так, судом при постановленні рішення про відмову в задоволенні позовних вимог залишилось не вирішеним питання про скасування заходів забезпечення позову за вимогами первісного позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим 29.08.2019 р. представником інтересів відповідача було подано заяву про скасування зазначених заходів.

На той час вказане рішення після перегляду його апеляційною інстанцією, вступило в законну силу, проте було оскаржене первісним позивачем до касаційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 04.11.2019 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.07.2018 р. та постанову Полтавського апеляційного суду від 08.01.2019 р. в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_7 без змін.

Після повернення матеріалів справи з Верховного Суду до місцевого суду, останні були направлені до апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, станом на день розгляду вказаної скарги стосовно відповідача майже п`ять років діють обмежувальні заходи щодо можливості розпоряджатись своєю власністю та здійснювати будівельні роботи для поліпшення умов свого проживання, наслідком чого може стати дисбаланс в захисті прав та інтересів учасників справи в розумінні дотримання положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на мирне володіння своїм майном, оскільки ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, при перегляді ухвали місцевого суду, колегія суддів обговорила можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, враховуючи, що апеляційний розгляд не пов`язаний з участю останніх.

Так, колегія суддів вже відкладала по заяві апелянта розгляд її апеляційної скарги, вирішувала питання про продовження строків її розгляду та призначила чергове судове засідання на 27.05.2020 р.

Між тим, 27.05.2020 р. електронною поштою ОСОБА_7 повторно направила клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на обмеження в транспортному сполученні внаслідок карантинних заходів та отримання нею судової повістки лише 25.05.2020 р.

Відхиляючи вказане клопотання, колегія суддів виходила з того, що наявними в матеріалах справи доказами (відстеження трекінг відправлень за ідентифікатором відправлення на офіційному сайті «Укрпошта») доводиться факт отримання апелянтом особисто судової повістки 22.05.2020 р., що є достатнім часом в розумінні ч.5 ст. 128 ЦПК України. Крім того, враховуючи положення адаптивного карантину в Полтавській області, з 25 травня 2020 року відновлено автобусне міжміське транспортне сполучення, в тому числі між Полтавою та ОСОБА_8 .

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Зокрема, таким доводом є посилання апелянта на подачу нею касаційної скарги на судове рішення, а відтак на її думку, скасування заходів забезпечення позову було передчасним.

Вказане твердження не ґрунтується на законі, зокрема на вимогах ч.9 ст. 158 ЦПК України, оскільки питання скасування заходів забезпечення позову мало місце після набрання судовим рішенням законної сили, коли залишилось без змін за результатами апеляційного перегляду.

При цьому, само по собі подання касаційної скарги не є тією процесуальною підставою, яка унеможливлює в розрізі положень ст. 158 ЦПК України розгляд питання про скасування заходів забезпечення позову.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду з огляду на відсутність порушень норм процесуального права при вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову.

Також колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_7 на користь держави судового збору, який не було сплачено при подачі апеляційної скарги в сумі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 6 березня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір не сплачений при подачі апеляційної скарги в сумі 384,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 травня 2020 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.