Справа № 128/1796/20
Провадження № 22-з/801/92/20
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Оніщук В. В.
УХВАЛА

21 жовтня 2020 рокуСправа № 128/1796/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Оніщука В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сопруна В.В., заявлений у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2020 року про повернення позовної заяви,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2020 року про повернення позовної заяви.

В апеляційній скарзі, з посиланням на норми статті 36 ЦПК України, позивач заявила відвід суддям Вінницького апеляційного суду: Міхасішину І.В., Денишенко Т.О., Сопруну В.В. з підстав необізнаності останніх у веденні таких справ, а також ненависті до її представника.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2020, у даній справі визначено склад колегії суддів: головуючий: Денишенко Т.О., судді: Рибчинський В.П., Голота Л.О.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.10.2020 клопотання ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_5 про відвід судді апеляційного суду Денишенко Т.О. задоволено.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2020 визначено склад колегії суддів: головуючий: Сопрун В.В., судді: Рибчинський В.П., Голота Л.О.

Склад колегії суддів у зазначеній справі визначений в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року відвід, заявлений ОСОБА_1 судді Сопруну В.В. визнано необґрунтованим.

Питання про відвід передано на вирішення судді, який не входить до складу колегії, яка розглядає зазначену справу.

Ч. 3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дослідивши вказану заяву та матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про відвід судді Вінницького апеляційного суду Сопруна В.В., з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, при розгляді заяви про відвід жодної з перелічених у ч. 1 ст. 36 ЦПК України обставин, заявником не наведено та відповідно судом не встановлено.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні в справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним все ж є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте, право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Наведені в заяві підстави відводу судді не вказують на наявність обставин, які можуть викликати сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді Сопруна В.В. при розгляді даної справи.

Наведені заявником підстави відводу не ґрунтуються на фактичних даних, об`єктивно не підтверджені, а є лише її суб`єктивними припущеннями, що не можуть бути достатньою правовою підставою, в розумінні ст. 36 ЦПК України, для відводу судді.

Інших обставин, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді заявником не наведено.

За таких обставин, заявлений відвід судді Сопруну В.В. є необґрунтованим та відповідно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сопруна В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2020 року, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і касаційному скарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В. В. Оніщук