Єдиний унікальний номер судової справи: 225/481/20
Номер провадження: 2/225/349/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

14 травня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участю

секретаря - Петрової С.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно до закінчення навчання у навчальному закладі, але не меньше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня звернення із позовом до досягнення двадцяти трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач - ОСОБА_3 , доводиться їй батьком. За рішенням суду відповідач сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення нею повноліття. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачеві виповнилось 18 років, у зв`язку з чим стягнення аліментів з відповідача припинилось.

Наведене стало приводом для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, оскільки позивач є студенткою третього курсу Донбаського державного коледжа технологій та управління. Батько (відповідач) матеріальної допомоги позивачеві не надає, хоча, на думку позивача, має таку можливість.

Позивач у судовому засіданні досягла згоди з представником відповідача щодо достатності та співмірності стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,в розмірі 1/8 від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно. На задоволенні решти позовних вимог наполягала.

Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Уповноважений представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,в розмірі 1/8 від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до закінчення навчання у навчальному закладі. Проти решти позовних вимог заперечував.

Дослідивши наявні у справі матеріали, надавши правову оцінку представленим сторонами доказам, заслухавши думку обох сторін, суд дійшов наступного висновку:

відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і(або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних в ст. 182 СК України.

У відповідності до ч. 3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом зауважує, що утримання дітей, це законодавчий обов`язок батьків. Батьки повинні робити все можливе для його виконання, оскільки діти, через свій вік, стан фізичного розвитку, навчання в школі чи у ВУЗі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості працювати.

В свою чергу, в ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.01.2002 року (а.с.6).

Позивач на час звернення із позовом не досяг 23 років, проживає разом із матір`ю та молодшим братом. Даний факт сторонами у справі не заперечується.

Згідно довідки №988 від 26.12.2019 року, позивач є студенткою 3 курсу денної форми здобуття освіти за спеціальністю "УА" (бюджет) Донбаського державного коледжу технологій та управління, у зв`язку з чим не працює та потребує матеріальної допомоги на проїзд до місця навчання, харчування, придбання навчальної літератури, канцелярію тощо (а.с.8).

Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного:

Відповідач є пенсіонером, сукупний розмір пенсії якого за півроку становить 37 438,42 грн. Наведене підтверджено довідкою Торецького об`єднаного управління ПФУ Донецької області №689813 від 11.03.2020 року (а.с.31). Інших доходів відповідач не має, доказів зворотного суду не надано.

В той же час, згідно довідки Комунального некомерційного підприємства "Обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер м.Краматорськ" №36 від 16.03.2020 року, знаходиться на диспансерному обліку з 03.11.2010 року по теперішній час з діагнозом обмежений псоріаз та потребує періодичного лікування, а відповідно, додаткових фінансових витрат (а.с.32).

Окрім того, за виконавчим листом Дзержинського міського суду Донецької області від 10.11.2016 року у справі №225/5392/16-ц здійснюються щомісячні відрахування аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7).

В свою чергу, за твердженнями позивача, її мати - ОСОБА_7 , працює на м`ясокомбінаті ім. Бащинського "Бекон", отримує лише мінімальну заробітну плату, при цьому змушена піклуватись про позивача та її молодшого брата, 2007 року народження. Однак, необхідно звернути увагу на те, що доказів отримання матір`ю позивача саме мінімальної заробітної плати суду представлено не було.

Також, суд бере до уваги факт отримання позивачем самостійного доходу - стипендії у розмірі 890,00 грн. щомісячно, підтвердженням чого є довідка №707 від 30.12.2019 року (а.с.9).

Слід зазначити, що сторони в судовому засіданні досягли згоди щодо достатності та співмірності стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,в розмірі 1/8 від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, що згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України є правовою підставою для задоволення позову в цій частині.

В решті позову, а саме, в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення двадцяти трьох років, але не меньше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, слід відмовити, адже відповідною довідкою навчального закладу чітко зазначено конкретну дату закінчення позивачем навчання, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5. Згідно ж паспорту, позивач є повнолітньою дитиною, з огляду на що застосування до спірних правовідносин абз.2 ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку є безпідставним.

Отже, рішення щодо обов`язку відповідача (батька) утримувати повнолітню дочку, яка продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), прийнято судом з урахуванням правової позиції Верховного Суду у справі №346/103/17, викладеної в постанові від 23.01.2019 року, за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливості надавати таку допомогу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно п.п.2, 4 ч.3, ч.6 ст.141 ЦПК України, суд врахував факт звільнення позивача від сплати судового збору за законом, поведінку сторін під час розгляду справи, зокрема представника відповідача щодо врегулювання спору мирним шляхом, обгрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмету спору, у зв`язку з чим дійшов висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 12, 141, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.01.2020 року та до закінчення дитиною навчання у Донбаському державному коледжі технологій та управління, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354 (строк на апеляційне оскарження), 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.В. Довженко