Єдиний унікальний номер 236/4060/19
Номер провадження 22-ц/804/909/20
Єдиний унікальний номер 236/4060/19
Номер провадження 22-ц/804/909/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Азевича В.Б., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні в м. Бахмут апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсацій при звільненні (суддя Саржевська І.В. повний текс рішення виготовлено 16 грудня 2019 року),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації при звільненні. Просив стягнути на його користь заробітну плату за лютий-червень 2016 року, з 01 березня по 17 липня 2017 року, вихідну допомогу при звільненні та компенсацію за невикористані дні відпустки в сумі 81 369,10 грн., з нарахуванням компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсацій при звільненні задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з лютого по червень 2016 року, з 01 березня по 17 липня 2017 року, вихідну допомогу при звільненні та компенсацію за невикористані дні відпустки в розмірі 81 369,10 грн. та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у сумі 32 059,42 грн.

Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" при виплаті ОСОБА_1 доходу та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати утримати з цих сум податки та інші обов`язкові платежі.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Із вказаним рішенням не погодився представник відповідача ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на Указ Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України».

Окрім того, по факту захоплення 17 березня 2017 року адміністративної будівлі структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яка знаходиться за адресою;Донецька область,м. Донецьк, вул. Артема, 168 було відкрито кримінальне провадження №0000286. Також, по факту захоплення адміністративної будівлі структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Кірова,44 було відкрито кримінальне провадження №0001019, та зазначає, що висновком торгово-промислової палати від 16.01.2018 року №126/2/21-10.2 засвідчено настання обставин непереборної сили, що унеможливило виконання АТ «Українська залізниця» обов`язків, передбачених статтями 115, 116 КЗпП України, і є підставою для звільнення від відповідальності зобов`язаної сторони.

Посилається на те, що висновком торгово-промислової палати від 16.01.2018 року №126/2/21-10.2 засвідчено настання обставин непереборної сили, що унеможливило виконання АТ «Українська залізниця» обов`язків, передбачених статтями 115, 116 КЗпП України, і є підставою для звільнення від відповідальності зобов`язаної сторони.

Зазначає, що у відповідача відсутня можливість надати докази, що відповідно до Наказу Державного комітету статистики №489 від 05 грудня 2008 року «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», а саме N П-1 «Наказ про прийняття на роботу», N П-3 «Наказ про надання відпустки», N П-4 «Наказ про припинення трудового договору», N П-5 «Табель обліку використання робочого часу», N П-6 «Розрахунково-платіжна відомість працівника», що можуть вважатись належними та допустимими, оскільки вони залишились у непідконтрольному Українській владі м. Донецьку, тому підтвердити інформацію щодо виконання позивачем роботи не є можливим, і відповідно здійснити нарахування заробітної плати позивачу також неможливо.

Також вказує, що документи, які додані до позовної заяви завірені відповідальними особами, котрі були звільненні. ОСОБА_3 звільнена з займаної посади головного бухгалтера з 15.05.2017 року, Дмитренко Ю.О. , звільнений з займаної посади головного інженера з 11.05.2017 року.

Представник відповідача просив рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 грудня 2019 року скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Від ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено,що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі спір виникає із трудових відносин та ціна позову становить, 81369,10 грн. тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (2102*100 = 210 200). а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 29.12.2015 по 17.07.2017 працював машиністом тепловоза пункта зміни локомотивних бригад ст. Луганськ цеху експлуатації ВП «Дебальцевське пасажирське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (а.с. 10-13).

Наказом начальника «Донецька дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ"Укрзалізниця" від 17.03.2017 № 236/ДНД було встановлено початок простою з причин, незалежних від працівників, у вказаному виробничому підрозділі залізниці з 20.03.2017 (а.с.35-36).

ОСОБА_1 звільнений з посади машиністом тепловоза пункта зміни локомотивних бригад ст. Луганськ цеху експлуатації ВП «Дебальцевське пасажирське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень`РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату, про що також зроблений відповідний запис в його трудовій книжці (наказ №3036/ДН-ОС від 10.07.2017) (а.с.22).

Позивачем надані суду на підтвердження не виплаченої заробітної плати довідка про суми нарахованої заробітної плати з березня по липень 2017 року в загальному розмірі 51203,69 грн. (а.с.34), довідка про доходи за період з липня 2016 року по липень 2017 року, де всього нараховано заробітна плата у розмірі 111587,58грн.(пдф 20085,78 грн.) (а.с.33), розрахунок заробітної плати (табуляграми) за лютий 2016 року - липень 2016 року, в тому числі суми до виплати: лютий - 5236,23грн., березень - 5078,119 грн., квітень - 4700,32 грн., травень - 6862,04 грн., червень - 4114,14 грн., липень - 4174,49 грн. (а.с.23-27); розрахунок заробітної плати (табуляграми) за березень - липень 2017 року, в тому числі суми нарахованої, але не вилаченої заробітної плати складають: березень - 1783,41грн., квтіень -2840,55 грн., травень 2157,73 грн., червень - 1453,50 грн., липень - 42968,50грн. (а.с.28-32); копії маршрутних листів.

Крім того, позивачем надані копії табелів обліку використання робочого часу, які підписані, головним бухгалтером, працівником кадрових служби, головним інженером, відповідно до яких позивачем за другу половину березня, за квітень, за травень, за червень, за липень 2017 відпрацьовано - «0» год.(а.с. 42-55).

В Індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5, які надані до суду позивачем вбачається, що страхові внески за період з лютогопо липень 2016 року не сплачені, що зазначено у правому куті «НІ»(а.с.18).

Відповідно до розрахунку загальної суми відшкодування заробітної плати, сума нарахованої до виплати заробітної плати ОСОБА_1 складає - за період з лютого по червень 2016 року - 30165,41грн., з 01 березня по 17 липня 2017 року, в тому числі вихідна допомога при звільненні та компенсація за невикористані дні відпустки в розмірі 51203,69грн., а всього 81369,10 грн. (а.с.23-34).

Згідно ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону - суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач знаходився з відповідачем в трудових відносинах до 17.07.2017 року, проте при звільненні не отримав всіх належних йому платежів.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 01 вересня 1998 року перебував у трудових відносинах з ДП «Донецька залізниця» на посаді помічника машиніста, машиніста тепловоза.

14 липня 2016 року ДП «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття виробничий підрозділ «Дебальцевське пасажирське локомотивне депо» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця (а.с.12).

На підтвердження заборгованості по заробітній платі за частину 2016 року ОСОБА_1 надано табуляграми, які завірені позивачем, а саме за лютий - липень 2016 року, за червень 2016 року табуляграма відсутня.

Також позивачем надано копію Індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5, що містись інформацію про страховий стаж, заробітну плату та сплату страхових внесків страхувальника за 2016 рік, з якого вбачається, код страхувальника 01075922 Локомотивне депо Дебальцеве-пасажирське «Державного підприємства «Донецька залізниця» з січня по червень 2016 року, код страхувальника 40150216 Регіональна філія «Донецька залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця» з липня по грудень 2016 року (а.с.18).

Довідкою ВП ТЧ Дебальцеве, підписаною головним інженером Дмитренко Ю.О. та головним бухгалтером Трускаловою О.І. розмір нарахованої невиплаченої заробітної плати ОСОБА_1 за період з липня 2016 року по липень 2017 року становить 111 587,58 грн. (а.с.33).

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, ДП «Донецька залізниця» знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, 68, та з 25 листопада 2014 року перебуває у стані припинення.

Отже, ДП «Донецька залізниця» є самостійним суб`єктом трудового права, як організація, що має статус юридичної особи, не припинено.

Згідно з положенням частини четвертої статті 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з положеннями статті 107 ЦК України, якою закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу). Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

При цьому, згідно зі статтею 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в порядку, передбаченому статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», тобто запису про припинення юридичної особи.

Отже, відповідно до цивільного законодавства при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обов`язків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акта, в якому про це має бути зазначено, а правонаступництво вважається здійсненим з моменту виключення юридичної особи попередника з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Оскільки немає завершення процесу припинення і відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців не внесено, то ДП «Донецька залізниця» залишається юридичною особою, яка продовжує самостійно нести відповідальність за договірними та позадоговірними зобов`язаннями, що виникли за його участі.

Отже, усі обов`язки як роботодавець щодо виплати заробітної плати позивачу, має нести ДП «Донецька залізниця».

Зі Статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України» від 02 вересня 2015 року № 735, вбачається, що ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (пункт 1). Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту» (пункт 2).

Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначені правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі (далі - Товариство), управління і розпорядження його майном та спрямований на забезпечення економічної безпеки і захисту інтересів держави.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону утворення товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини шостої статті 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»» (далі - Постанова), прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити ПАТ «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі ДП «Донецька залізниця» згідно з додатком № 1.

За змістом пунктів 4 і 5 Постанови проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця».

Між ДП «Донецька залізниця» та ПАТ «Українська залізниця» відсутній передавальний акт, який би підтверджував перехід від ДП «Донецька залізниця» всіх прав, активів, зобов`язань і боргів в статутний капітал ПАТ «Українська залізниця».

Пунктами 4, 5 Постанови визначено, що майно (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов`язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів від 12 листопада 2014 року № 604.

У пункті 1 частини другої 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» передбачено, що під час проведення інвентаризації та оцінки майна: необхідно сформувати окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов`язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов`язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформувати окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України.

Пунктом 2 частини другої вказаної Постанови передбачено, що після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Не встановивши, що ДП «Донецька залізниця» не бере участь в процедурі реорганізації та правонаступництва ПАТ «Українська залізниця», а також, що майно ДП «Донецька залізниця» не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця», суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати за лютий-червень 2016 року, а тому в цій частині підлягає скасуванню.

Також апеляційниій суд дійшов висновку про зміну рішення в частині стягнення заборгованості за березень - липень 2017 року та компенсації при звільненні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 передбачено, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем до відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 було надано разрахунок оплати середньомісячного, згідно якого вихідна допомога становить 8316,38 грн. (а.с.72), проте при стягненні з відповідача на користь позивача суми грошової допомоги при звільненні цей доказ не було враховано.

Згідно наданої позивачем табуляграми, вбачається, що йому належить до сплати вихідна допомога у розмірі 10083,20 грн. (а.с.32), проте, даний розрахунок є помилковим і відрізняється від наданого відповідачем, в якому зазначено, що вихідна допомога становить 8316,38 грн.

Отже, сума вихідної допомоги при звільненні підлягає зменшенню до 8316,38 грн.

Оскільки сума стягнення заборгованості по заробітній платі за березень-липень 2017 року зменшена, то підлягає перерахунку сума компенсації втрати частини грошових доходів.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється виходячи з суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів).

Компенсація втрати частини грошових доходів за березень-липень 2017 року у сумі 49 436,87 грн. у зв`язку з порушенням термінів їх виплати з урахуванням індексів споживчих цін складає 10 035,68 грн. (49 436,87грн. х 0,203 - коефіцієнта приросту споживчих цін за період з серпня 2017 року по листопад 2019 року).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація втрати частини грошових доходів у сумі ?10 035,68 грн.

Сума компенсації втрати частини грошових доходів за лютий - липень 2016 року перерахунку не підлягає, оскількі, в цій частині рішення скасовується.

Зазначена сума компенсації втрати частини грошових доходів підлягає виплаті позивачу за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, що відповідно до ст. 14.1.180, ст. 18, ст. 162.1.3, ст. 168 Податкового кодексу України є обов`язком податкового агента, яким є відповідач.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно вирішив позов по суті, але при визначенні суми заборгованості заробітної плати невірно провів розрахунок, рішення суду в цієї частині підлягає зміні. Такий висновок суду є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що підставою для заробітної плати та інших виплат є первинні документи і у зв`язку з відсутністю первинних документів нарахування заробітної плати здійснити не можливо є безпідставними, оскільки діючим законодавством саме на роботодавця покладений обов`язок своєчасно провести всі розрахунки та вжити всі необхідні заходи для збереження первинної бухгалтерської документації підприємства.

До компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

Доводи про те, що надані позивачем документи не можуть бути належними доказами наявності заборгованості по заробітній платі, правильно судом не прийняті до уваги, оскільки надані позивачем документи мають підписи посадових осіб. Вважаючи надані позивачем документи неналежними доказами, відповідач не надав інших будь-яких доказів, які б спростовували їх належність.

Посилання на те, що нарахування заробітної плати було припинено у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця», викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей та відсутністю первинних документів для нарахування заробітної плати судом першої інстанції правильно не прийнято до уваги, оскільки зазначене не ґрунтується на вимогах діючого законодавства та встановлених обставинах.

Розрахунки заробітної плати за березень - липень 2017 року узгоджуються з наказом в начальником дирекції Косий Ю. П. від 17.03.2017 року № 236/ДНД про встановлення початку простою з причин, незалежних від працівників, у вказаному виробничому підрозділі залізниці з 20.03.2017 року та наданими позивачем табелями обліку використаного робочого часу за березень - липень 2017 року.

Доводи відповідача стосовно підписаних довідок по заробітної плати ОСОБА_3 та Дмитренко Ю.О. апеляційний суд не вважає обґрунтованими, оскільки факт виконання позивачем робіт, підтверджується табелями робочого часу.

За вказаних обставин доводи відповідача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для відмови в задоволені позову, відповідачем не надано.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновкам суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, за результатами розгляду апеляційної скарги, апеляційну скаргу треба задовольнити частково, а оскаржуване рішення в частині стягнення заборговансті по заробітній платі за лютий - червень 2016 року скасувати, рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за березень - липень 2017 року та компенсації втрати доходів змінити.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 594,70 грн.

Позивачка звільнена від сплати судового збору за подачу позову на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VII.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки при подачі апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у сумі 1 701,45 грн. (а.с.180), а апеляційну скаргу задоволено частково, то відповідачу слід компенсувати судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 809,20 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 грудня 2019 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за лютий - червень 2016 року скасувати.

В задоволені позовних вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за лютий - червень 2016 року відмовити.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 грудня 2019 року в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за березнь - липень 2017 року та компенсації при звільненні змінити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680 місто Київ - 150, вулиця Тверська, 5, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня по 17 липня 2017 року, вихідну допомогу при звільненні та компенсацію за невикористані дні відпустки в розмірі 49 436 (сорок дев`ять тисяч чотириста тридцять шість) гривень 87 копійок, та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у сумі 10 035 (десять тисяч тридцять п`ять) гривень 68 копійок. без утримання податку та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ЄРДПОУ 40075815) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 594 (п`ятсот дев`яноста чотири) гривні 70 копійок в дохід держави.

Компенсувати Акціонерному товариству «Українська залізниця» () за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в розмірі 809 (вісімсот дев`ять) гривень 20 копійок, за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 25 березня 2020 року.

Судді: О. В. Халаджи

В.Б. Азевич

І.В. Кішкіна