КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,

секретар Шебуєв Д.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року про відмову у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просив встановити юридичний факт, що його вимушене переселення у червні 2014 року з окупованої території Луганської області України відбулося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Луганської області України. Зазначав, що він має на меті визначити свій статус як особи, яка перебуває під захистом Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949(жертви - потерпілого відміжнародного збройного конфлікту), що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених цією Конвенцією, іншими нормами національного та міжнародного права (а.с.1-29).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2020 відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 (а.с.213-214).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що юридичний факт, який він просить встановити, відноситься до категорії інших фактів, які можуть бути встановлені лише у судовому порядку, шляхом здійснення цивільного судочинства за правилами окремого провадження (а.с. 218-227).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Але погодитися з такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом в порядку окремого провадження (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У частинах 1 та 2 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ, за розглядом яких суд встановлює факт, що має юридичне значення визначено. Також у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У частині 4 статті 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити не юридичний факт збройної агресії Російської Федерації проти України, а юридичний факт того, що його вимушене переселення у червні 2014 року з окупованої території Луганської області України відбулося саме внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Луганської області України, який йому необхідний для визначення свого статусу як особи, що перебуває під захистом Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що під час розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суд наділений повноваженнями відмовити у відкритті провадження лише у разі наявності спору про право, в інших випадках суд має розглядати справу по суті. Відмовляючи у відкритті суд першої інстанції застосував загальні норми процесуального закону, без застосування норм, встановлених Розділом IV «Окреме провадження», та без посилання на наявність спору про право у даній справі.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 371, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року про відмову у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 06 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський