Справа №485/481/20
Провадження № 2/485/294/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за розпискою,

встановив:

21 квітня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій з урахуванням уточнень від 08 травня 2020 року на виконання ухвали суду від 22 квітня 2020 року, позивач, як єдиний спадкоємець за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 40 000 доларів США основного боргу, що еквівалентно 1 083 200,00грн. та 1900 доларів США, що еквівалентно 51452,00грн. - 3% річних, а усього стягнути 41900 доларів США, що еквівалентно 1 134 652,00грн., та стягнути солідарно з відповідачів на його користь судовий збір у розмірі по 3714,00грн. з кожного.

Ухвалою суду від 18 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В рамках вказаної цивільної справи, позивач ОСОБА_1 просив забезпечити позов шляхом заборони відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам за їх дорученням здійснювати відчуження нежитлової будівлі спортивно-технічного клубу із спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому.

Заяву розглянуто згідно ч. 1 ст.153 ЦПК України, без повідомлення учасників процесу.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, яка має свою процесуальну форму, і з цих підстав забезпечення позову розглядається як вимога, яка характеризується своєю універсальністю, охоронною функцією, превентивністю, імперативністю та обов`язковістю. Поняття забезпечення позову визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати зацікавленій особі виконання судового рішення.

Так, згідно з п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

За своєю природою заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання судового акту, яким закінчується вирішення спору по суті.

При цьому, забезпечення позову шляхом заборони відчуження майна має тимчасовий характер та жодним чином не обмежує позивачу у праві користуватись вказаним майном.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує реальний спір, зокрема про стягнення боргу за договором позики у розмірі 41900 доларів США, що еквівалентно 1 134 652,00грн., з яких: 40 000 доларів США основного боргу, що еквівалентно 1 083 200,00грн.) та 1900 доларів США, що еквівалентно 51452,00грн. - 3% річних.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом довгого часу не виконують умов договору, недобросовість позичальників дає підстави вважати, що майно може бути відчужене з метою уникнення від реалізації його на виконання рішення.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить нежитлова будівля, торгово-офісний центр " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 22 грудня 2006 року. ОСОБА_4 власником вказаного майна не є.

З огляду на те, що предметом позову в даній справі є грошові кошти в розмірі 1 134 652,00грн. та відповідачі ухиляються від повернення вказаної суми грошових коштів, яка є значною, тобто між сторонами дійсно виник спір, суд приходить до висновку про наявність реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі відчуження відповідачем ОСОБА_3 належного їй майна, у зв`язку з чим, вважає необхідним забезпечити позов шляхом заборони відчуження належної їй нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, суд вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди сторонам, оскільки заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження. При цьому майно залишається у повному віданні та користуванні ОСОБА_3 та у разі відмови у позові заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суддя виходить з того, що, на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у судді відсутні будь-які відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Таким чином, враховуючи обраний позивачем вид та спосіб забезпечення заявлених вимог, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_4 не є власником майна, заборонити відчудження якого просить позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам за її дорученням вчиняти дії направлені на відчуження нежитлової будівлі, торгово-офісного центру " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Копію ухвали для виконання направити державному реєстратору Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області для внесення до Державного реєстру прав даних про обтяження нерухомого майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, з урахуванням пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Дата підписання ухвали 18.05.2020.

Суддя