15.05.2020 Єдиний унікальний номер 205/1918/20
Єдиний унікальний номер 205/1918/20
Провадження № 2/205/1434/20
15 травня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності,
ОСОБА_1 13 березня 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено і заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії зі спірним майном.
03 квітня 2020 року позивачем було подано уточнену позовну заяву.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2020 року підготовче провадження у справі закрито і справу призначено до розгляду по суті.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2020 року було вирішено питання про заочний розгляд справи.
Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі договору дарування від 25 вересня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М. і зареєстрованого в реєстрі за № 3085, ОСОБА_2 є власником 1/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ) з відповідною частиною господарчих будівель і споруд, право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано в КП «ДМБТІ». В 2001 році ОСОБА_1 уклала угоду із ОСОБА_2 про купівлю-продаж 1/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , та почала проживати в даному домоволодінні, яким користується на власний розсуд і на теперішній час одноосібно володіє вказаним майном, опікується ним, несе витрати щодо його утримання, сплачує комунальні послуги; ніхто спірною часткою нерухомого майна не цікавився та прав на неї не заявляв. Просила суд визнати за нею право власності на 1/5 частину об`єкта нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 у порядку набувальної давності. Позивач у своїй заяві до суду просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, у письмових поясненнях зазначив, що в 2001 році позивач, яка є його сестрою, продала ОСОБА_1 належну їй частину домоволодіння АДРЕСА_1 ) за 2 000 доларів США, які були отримані ним, як довіреною особою ОСОБА_2 , та передані відповідачеві. Після отримання коштів, відповідач видала довіреність на ім`я позивача, якою уповноважила розпоряджатися належною їй частиною домоволодіння на власний розсуд. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування частини домоволодіння від 25 вересня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М. і зареєстрованого у реєстрі за № 3085, ОСОБА_2 є власником 1/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_1 ), право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано 31 травня 2000 року в КП «ДМБТІ» в книзі № 355 за реєстровим № 31 (а.с. 8, 8 оберт).
13 грудня 2001 року ОСОБА_2 видала довіреність на ім`я ОСОБА_3 , якою уповноважила останнього продати за ціною і на умовах на власний розсуд належну їй частину нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12), та який отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США від продажу частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 40).
03 січня 2002 року ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 продати за ціною та на умовах на власний розсуд належну їй 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с. 14).
Починаючи з грудня 2001 року, позивач користувалася спірним будинком, сплачувала комунальні платежі, проводила необхідні ремонті роботи.
За свідченнями сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 з родиною проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 2001 року (а.с. 41, 42).
Відповідно до довідки № 88 від 12 березня 2020 року, виданою головою квартального комітету № 8, ОСОБА_1 разом з родиною проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 2001 року (а.с. 39).
Згідно із ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.
На підставі ч. 3 ст. 344 ЦК України, якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно через п`ять років з часу спливу позовної давності.
Відповідно до змісту ст. 344 ЦК України, обставини, які мають значення для справи, і які повинен довести саме позивач, як передбачає ч. 1 ст. 81 ЦПК України, є : законний об`єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2001 року, тобто більше 10 років, відкрито і безперервно володіє спірним майном і користується ним на власний розсуд, здійснює поточний ремонт, сплачує комунальні послуги, прав на вказану частину домоволодіння третіми особами не заявлено, спір щодо права власності відсутній, тому позивач має законні підстави для визнання права власності за набувальною давністю за нею на 1/5 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .
Судом також враховується обставина, що у письмовій формі між сторонами угода купівлі-продажу спірної частини домоволодіння не укладалася, докази отримання відповідачем чи третьою особою грошових коштів відсутні, а тому підстави стверджувати, що під час угоди не було дотримано її форму, відсутні. За таких обставин, позивач має можливість захистити свої права лише у заявлений нею спосіб.
Таким чином, заявлені позивачем вимоги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 261 гривні 20 коп. (840 гривень 80 коп. + 420 гривень 40 коп. = 1 261 гривня 20 коп.) (а.с. 1, 21), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 344 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263-265, ч. 1 ст. 280, ст.ст. 281, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) право власності на 1/5 частину домоволодіння АДРЕСА_4 , з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, та яке складається з: житлового будинку літ. А-1 з прибудовами А1-1, а1-1, а2-1 приміщення 2-1 коридор, 2-2 кухня, 2-3 санвузол, 2-4 житлова кімната, 2-5 житлова кімната, загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., літня кухня Ж, вбиральня Л, сарай У, навіс Х, місця загального користування огородження, споруди № НОМЕР_2 , І, в порядку набувальної давності.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривні 20 коп.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем і третьою особою може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Суддя: