Дата документу 06.10.2020 Справа № 320/8148/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 320/8148/18

Провадження №22-ц/807/2739/20

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Гончар М.С.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року про залишення позову без розгляду в складі судді Іваненко О.В. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Мелітопольска міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Мелітопольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 квітня 2019 року замінено первісного відповідача Мелітопольску міську раду на належних відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Мелітопольську міську раду.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду про залишення позову без розгляду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 або її представник були належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи, що позбавило позивача доступу до правосуддя.

Від ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Зазначає, що враховуючи належне та своєчасне повідомлення судом позивача та його представника про призначення судового засідання, повторне після відкладення розгляду справи неприбуття їх в судове засідання без повідомлення поважних причин неявки і неподання заяв про розгляд справ за їх відсутності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що позивач та її представник недобросовісно користувалися своїми процесуальними правами; позивач жодного разу не з`явилась у судові засідання; представник позивача неодноразово не зважаючи на виклики не з`явився в судові засідання, що свідчить про небажання якнайшвидше вирішити цей спір і у будь-який спосіб, в тому числі і шляхом зловживання своїми процесуальними правами, перешкоджають розгляду справи.

Колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз процесуальних норм вказує на те, що при вирішені питання про залишення позову без розгляду з підстав, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, правове значення для вирішення цього питання має сукупність умов: як факт належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, так і факт повторної (другої поспіль) неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.

Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що повторними датами судових засідань є 25.05.2020 та 24.06.2020, тому колегія суддів перевіряє наявність правових підстав для залишення позову без розгляду та добросовісність ставлення позивача до своїх процесуальних обов`язків, виключно в межах цих судових засідань.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви за повторної неявки позивача у судове засідання, суд першої інстанції залишив поза увагою, що за нормами закону правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі належним чином повідомленого позивача про обидва судові засідання.

Згідно із частинами 2, 3, 5 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

У відповідності до положень ч. 1, 2, 5, ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Отже, виходячи з вищенаведених норм процесуального права, судові виклики учасникам справи здійснюються судовими повістками, про вручення яких до суду повертається розписка з відміткою про дату вручення.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2020 розгляд справи відкладено на 25.05.2020 (а.с. 184).

Судова повістка про виклик до суду на 25.05.2020, направлена на адресу ОСОБА_1 повернулась до суду неврученою із відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання», що свідчить про те, що позивач не повідомлена належним чином про судове засідання (а.с.190).

Судова повістка про виклик до суду на 25.05.2020 на ім`я представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 не направлялась.

25.05.2020 на електронну пошту суду першої інстанції від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеної на 25.05.2020, з причини недопущення поширення коронавірусної інфекції (а.с. 198).

25.05.2020 розгляд справи відкладено на 24.06.2020 (а.с. 199).

Судова повістка про виклик до суду на 24.06.2020, направлена на адресу ОСОБА_1 повернулась до суду неврученою із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про те, що позивач не повідомлена належним чином про судове засідання (а.с.216).

Судова повістка про виклик до суду на 24.06.2020 на ім`я представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 не направлялась.

Повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце її розгляду.

До такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 по справі № 461/10610/13-ц.

Також в матеріалах справи міститься телефонограма від 26.05.2020, складена секретарем судового засідання, про виклик ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 24.06.2020 (а.с. 204), яка не є належним повідомленням представника позивача про час та місце судового засідання.

Згідно ч.9 ст. 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Статтею 130 ЦПК України визначено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. При повідомленні або виклику до суду телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв`язку необхідною умовою є забезпечення фіксації такого повідомлення або виклику. Вважається недостатнім наявність у справі лише довідки секретаря судового засідання (чи іншої уповноваженої особи) про повідомлення особи, яка бере участь у справі, так як слід забезпечити фіксацію такого повідомлення та його отримання. Тому телефонограма не є належним повідомленням про дату, час та місце судового засідання.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у постанові від 25 березня 2019 року у цивільній справі №357/3132/15-ц.

За таких обставин, у суду не було підстав для застосування положень п.3 ч.1ст.257 ЦПК України, оскільки внаслідок порушення вимог цивільного процесуального закону відсутні належні докази щодо повторної поспіль неявки в судове засідання позивача або його представника за умови його належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Суд повинен забезпечити особі реальний, а не формальний доступ до правосуддя, що гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою законом України №475/97-ВР від 17.07.97 р., в контексті забезпечення права особи на ефективний засіб юридичного захисту передбаченого ст. 13 даної Конвенції.

Залишення позовної заяви без розгляду в даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки ухвала Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року про залишення позову без розгляду постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2020 року про залишення позову без розгляду в цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2020 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

М.С. Гончар