233 № 233/1328/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участі секретаря судового засідання Ліман С.М.,

представника позивача Бутенко М.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , про стягнення майнової шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь в порядку регресу майнову шкоду в розмірі 66144,00 грн.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_2 з фонду захисту потерпілих було виплачено страхове відшкодування у зв`язку зі смертю його дружини ОСОБА_3 , що настала в результаті дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчиненні якої був відповідач, який був власником транспортного засобу, відповідальність якого не була застрахована.

У передбачений ч. 7 ст. 178, п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України строк відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги в частині стягнення з нього майнової шкоди в розмірі 16536,00 грн не визнав, посилаючись на те, що під час розгляду кримінального провадження потерпілим ОСОБА_2 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_1 витрат на поховання дружини та моральної шкоди. Проте потерпілий від цивільного позову в частині стягнення витрат на поховання відмовився в зв`язку з їх відшкодуванням.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому проти доводів відзиву заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті справи.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Третя особа в судовому засіданні повідомила про обґрунтованість позовних вимог.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України. Вказаний вирок ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16.11.2016 року та постановою Верховного Суду від 24.05.2018 року залишено без змін. Вказаним вироком встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 25 грудня 2015 року під час керування транспортним засобом Правил дорожнього руху України 26 грудня 2015 року настала смерть потерпілої ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29 липня 2013 року, виданим виконкомом Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (актовий запис № 05 від 29 липня 2013 р.) та є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 .

На поховання ОСОБА_3 були витрачені кошти: автобус - 420 грн, ритуальні атрибути - 1315 грн, 840 грн, 170 грн, 55,98 грн, 12 грн, 24,45 грн, що підтверджується фіскальними чеками за 26.12.2015 року та 29.12.2015 року та товарними чеками за 25 та 26 грудня 2015 року, а також були витрачені кошти на поминальний обід в розмірі 4560 грн.

11.01.2017 року та 10.02.2017 року ОСОБА_2 були додатково сплачені кошти за придбання пам`ятника та благоустрій ритуального захоронення в розмірі 16000 грн, що підтверджується накладною №12 від 10.02.2017 року та товарним чеком від 11.01.2017 року.

З матеріалів вищевказаного кримінального провадження вбачається, що вищенаведені документи, окрім документів щодо витрат, здійснених ОСОБА_2 в сукупному розмірі 16000 грн 11.01.2017 року та 10.02.2017 року, були долучені цивільним позивачем ОСОБА_2 , який був потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, до цивільного позову про стягнення з ОСОБА_1 на його користь, зокрема, матеріальної шкоди на поховання дружини. Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року встановлено, що цивільний позивач в судовому засіданні від своїх вимог в цій частині відмовився, оскільки обвинувачений добровільно відшкодував ці витрати, про що в справі маються розписки, відповідно до яких обвинувачений сплатив потерпілим на відшкодування матеріальної шкоди 6046 грн та частково моральної шкоди в сумі 2654 грн, в загальному розмірі 8700 грн, які отримала потерпіла ОСОБА_4 .

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 , який володів вказаним транспортним засобом, не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що визнається сторонами.

22 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із смертю потерпілої. До заяви були долучені всі вищенаведені документи, що підтверджують здійсненні ним витрати, пов`язанні з похованням дружини, в тому числі документи про витрати, здійснені ОСОБА_2 11.01.2017 року та 10.02.2017 року для придбання пам`ятника та благоустрою ритуального захоронення в розмірі 16000 грн, що підтверджувалися накладною №12 від 10.02.2017 року та товарним чеком від 11.01.2017 року. В самій заяві ОСОБА_2 зазначив, що ним було пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_1 щодо відшкодування частини витрат на поховання, а також про часткове відшкодування ОСОБА_1 вказаних витрат.

Розглянувши заяву ОСОБА_2 . Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило розрахунок розміру відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, виходячи з того, що загальний розмір відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (1378,00 х 12 = 16536,00 грн), а загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (1378,00 х 36 = 49608,00 грн), що підтверджується розрахунками від 10.05.2017 р (справі № 32327) та довідкою № 1 від 10.05.2017 р., наказом № 3992 від 13.05.2017 року. Відповідно до платіжного доручення №3992рв від 15.05.2017 року на рахунок ОСОБА_2 позивачем були перераховані кошти в розмірі 66144,00 грн, що є сумою доданків 16536,00 грн та 49608,00 грн.

Відповідно до пп. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Пунктом 27.2 вказаного Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до п. 27.4 того ж Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Станом на 25 грудня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» складав 1378,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 мав право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, за рахунок страховика МТСБУ в розмірі 49608,00 грн, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу майнової шкоди в цій частині підлягають задоволенню.

Оскільки судом встановлено, що витрати, здійсненні у зв`язку з похованням ОСОБА_3 , а саме: автобус - 420 грн, ритуальні атрибути - 1315 грн, 840 грн, 170 грн, 55,98 грн, 12 грн, 24,45 грн, що підтверджуються фіскальними чеками за 26.12.2015 року та 29.12.2015 року та товарними чеками за 25 та 26 грудня 2015 року, а також витрати на поминальний обід в сумі 4560 грн були предметом судового розгляду в межах кримінального провадження на підставі цивільного позову та цивільний позивач відмовився від вказаної частини позовних вимог у зв`язку з виконанням, разом з тим, ті ж самі документи стали підставою для наступного розрахунку Моторним (транспортним) страховим бюро України відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання, суд дійшов висновку про те, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Разом з тим, оскільки судом встановлено, що витрати, які були здійсненні ОСОБА_2 на спорудження надгробного пам`ятника та відповідний благоустрій місця поховання у розмірі 16000 грн, не були предметом судового розгляду в межах вищенаведеного кримінального провадження та не були відшкодовані потерпілому ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що в цій частині позов підлягає задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу майнової шкоди задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України майнову шкоду в порядку регресу в розмірі 65608 гривень 00 копійок, що є сумою доданків 49608,00 грн та 16000,00 грн та відмовити у задоволені позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 в частині стягнення майнової шкоди в порядку регресу в розмірі 536 гривень 00 копійок.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, на підставі вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2084,97 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 206, 259, 264 - 265, 273, 279, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу майнової шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України майнову шкоду в порядку регресу в розмірі 65608 (шістдесяти п`яти тисяч шестисот восьми) гривень 00 копійок.

В задоволені позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 в частині стягнення майнової шкоди в порядку регресу в розмірі 536 (п`ятисот тридцяти шести) гривень 00 копійок - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати, що включають судовий збір в розмірі 2084 (двох тисяч вісімдесяти чотирьох) гривень 97 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Дата складання повного судового рішення - 16 вересня 2020 року.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя