Справа № 946/2644/20
Провадження № 2/946/2107/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 1,2094 га, кадастровий номер :01:001:0902, розташовану на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № 134 , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 070508 , виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 01.02.2005 року і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00025, зареєстрований реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 18.02.2014 року за № 20, номер запису про право власності 4723254), мотивуючи тим, що при зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, якими позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 на підставі рішення Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 28.01.2016 року за № 33-VII), № 45, належить ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві особистої власності у відповідності до запису у погосподарській книзі виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 26 (особистий рахунок № НОМЕР_3 ), що підтверджується п. 1 довідки, виданої виконавчим комітетом Богатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 27.01.2020 року за № 159.

Станом на 14 квітня 1991 року двір відносився до типу колгоспного і на цю дату в будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується п. 4 довідки, виданої виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 27.01.2020 року за № 159.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 19.06.2019 року (а.с. 6), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 1/3 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка площею 1,2094 га, кадастровий номер :01:001:0902, розташовану на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № 134 , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 070508 , виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 01.02.2005 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00025, зареєстрованого реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 18.02.2014 року за № 20, номер запису про право власності 4723254.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 30.06.2016 року секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 161, ОСОБА_4 заповів все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, що належатиме йому на день смерті - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №59070754 від 20.01.2020 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., заповіт ОСОБА_4 від 30.06.2016 року, зареєстрований за № 161 не змінювався та не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України, особа яка має право на обов`язкову частку - ОСОБА_2 , відмовилась від прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 88 від 17.01.2020 року, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №36/02-14 від 22.01.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 200, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1234, 1235, 1261, 1269 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 1,2094 га, кадастровий номер :01:001:0902, розташовану на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КАРП «Придунайська Нива», частка (пай) № 134 , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 070508 , виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 01.02.2005 року і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00025, зареєстрований реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 18.02.2014 року за № 20, номер запису про право власності 4723254).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.06.2020 року.

Суддя: О.Я.Присакар