Номер провадження: 22-ц/813/5971/20
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

відповідач Департамент міського господарства Одеської міської ради,

відповідач Комунальне підприємство «Одеська міська агенція по приватизації житла»,

відповідач Приморське РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області,

третя особа Комунальне підприємство «ОМБТІ та РОН»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2020 року у складі судді Шенцевої О.П.,
встановив:
У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення суду.
В заяві просив вирішити питання про поворот виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 28.10.2014, яке було скасовано ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 і при повторному розгляді справи 22.06.2015 апеляційним судом Одеської області була постановлена ухвала про залишення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2014 без змін про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позову до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Одеська міська агенція по приватизації житла», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, третя особа: Комунальне підприємство «ОМБТІ та РОН» про скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації квартири, скасування реєстрації та виселення, поновлення реєстрації та вселення. Послався на те, що після постановлення ухвали ВССУ від 18.03.2015 і до постановлення апеляційним судом Одеської області ухвали від 22.06.2015 позивач 18.06.2015 здійснила реєстрацію місця проживання в спірній квартирі.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2020 року заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 28.10.2014 року задоволено.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.
В апеляційній скарзі апелянт послався на ч. ч. 2, 9, 10 ст. 444 ЦПК України та зазначив, що заява про поворот виконання рішення може бути подана протягом року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи, при цьому така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання. Якщо питання про поворот виконання рішення вирішено судом відповідно до ч.1-3 ст.444 ЦПК України, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Однак, при винесені ухвали 22.06.2015 апеляційному суду Одеської області було відомо, що 18.06.2015 ОСОБА_4 здійснила реєстрацію місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 , а тому посилання суду першої інстанції на те, що апеляційним судом Одеської області не розглянуто питання про поворот виконання рішення у зв`язку із не знанням про ці обставини не відповідають дійсності. Крім цього, суд першої інстанції не повідомив належним чином сторони про дату час та місце проведення судового засідання та розглянув справу без участі сторін.
Учасники справи в судове засідання 22.12.2020 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про наявність апеляційного провадження обізнані.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Матеріали справи свідчать, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2014 в задоволенні позову ОСОБА_4 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Одеська міська агенція по приватизації житла», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, третя особа: Комунальне підприємство «ОМБТІ та РОН» про скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації квартири, скасування реєстрації та виселення, поновлення реєстрації та вселення відмовлено.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28.10.2014 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2014 скасовано, позов ОСОБА_4 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Одеська міська агенція по приватизації житла», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, третя особа: Комунальне підприємство «ОМБТІ та РОН» про скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації квартири, скасування реєстрації та виселення, поновлення реєстрації та вселення задоволено частково. Скасовано розпорядження органу приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому ОМР №183677 від 24.03.2004 про безоплатну передачу у приватну власність в рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 . Визнано недійсним свідоцтво про право приватної власності на житло від 24.03.2004 на квартиру АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зобов`язано Приморський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області поновити реєстрацію ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Вселено ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 . В позові ОСОБА_4 про скасування реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , їх виселення та скасування реєстрації квартири АДРЕСА_1 в КП «ОМБТІ та РОН» відмовлено.
Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 рішення апеляційного суду Одеської області від 28.10.2014 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
18.06.2015 здійснено реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .
22.06.2015 ухвалою апеляційного суду Одеської області рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2014 залишено без змін.
Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про поворот виконання рішення шляхом зняття з реєстрації місця проживання позивача, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для повороту виконання рішення, передбачені законом.
Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 444 ЦПК України передбачено, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

У рішенні Конституційного Суду України №12-рп/2011 від 02 листопада 2011 року по справі №1-25/2011 за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України, яке є обов`язковим для застосування на всій території України, роз`яснено, що особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення і оскаржити їх одночасно з рішенням суду неможливо.

Також зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим рішенням). Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого рішення), та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням належного, безпідставного стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, до яких в тому числі відноситься й здійснення реєстраційних дій щодо місця проживання.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 у справі №203/2612/13-ц.

Як вже зазначалось вище, позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом за захистом немайнових прав, а саме про скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації квартири, скасування реєстрації та виселення, поновлення реєстрації та вселення.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що предметом даного спору є вимоги немайнового характеру, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повороту виконання рішення.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що питання про поворот виконання рішення судом першої інстанції вирішено з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин, які мають значення для вирішення даного процесуального питання, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2020 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 22.12.2020.

Головуючий:

Судді: