У Х В А Л А

18 травня 2019 року

м. Київ

справа №173/865/19

провадження № 61-4402ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа - державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новікова Лариса Володимирівна про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) для ведення сільськогосподарського товарного виробництва без визначення меж земельної частки в натурі.

04 березня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року, в якій просить суд оскаржувану постанову скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме: для надання виправленої касаційної скарги, яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 надав до суду виправлену касаційну скаргу, однак, Верховним Судом така касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на такі обставини.

Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_1 посилається, зокрема, на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції не застосував положення частини другої статті 5 ЦПК України та вимоги Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду х розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав.

Суд касаційної інстанції роз`яснює, що відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суди при вирішенні справ мають брати до уваги тільки висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Враховуючи законодавчі обмеження щодо формування єдиної правозастосовчої практики, неврахування судами висновків Верховного Суду України, викладених у Пленумах не може бути підставою для касаційного оскарження судових рішень.

Таким чином, касаційна скарга не містить посилання на неправильне застосування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду а також не містить посилань на інші підстави касаційного оскарження встановлених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Таким чином ОСОБА_1 не усунув недоліки касаційної скарги у повному обсязі, зокрема, не обґрунтував належним чином одну з підстав касаційного оскарження, а саме - оскарження судового рішення на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням того, що скаржник звертається до суду особисто, без допомоги адвоката, не має достатніх знань в сфері юриспруденції, в зв`язку з чим не виконав у повній мірі вимоги ухвали Верховного Суду від 30 березня 2020 року, з метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, з урахуванням вимог, викладених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вищевказаних вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш