Справа № 738/136/20
№ провадження 2/738/123/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря судового засідання: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Сахнівської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А H О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сахнівської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1 . Спадкоємцем за заповітом після її смерті є позивач по справі - ОСОБА_1 . Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , де йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача Сахнівської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про розгляд справи тільки за його присутності до суду не надходило.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість проведення розгляду справи без участі позивача, представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З довідки Сахнівської сільської ради Менського району Чернігівської області № 61 від 22.01.2020 вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 (а.с. 39).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що зберіглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності ОСОБА_3 .

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Климентинівка Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Ленінівської сільської ради Менського району Чернігівської області 15 квітня 2014 року (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 .

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, за життя, спадкоємцем складено заповіт від 06 листопада 1991 року, в якому вона на випадок смерті зробила розпорядження, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла - ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках кожному (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02 травня 2012 року (а.с. 41).

Відповідач по справі ОСОБА_2 , відмовився від належної йому частки спадкового майна (а.с. 53) інших спадкоємців - не має.

Отже, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є позивач по справі ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту посвідченого 06 листопада 1991 року секретарем виконавчого комітету Сахнівської сільської ради Менського району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за № 67 (а.с. 7).

Як вбачається з Довідки Ленінівської сільської ради Менського району № 470 від 10.06.2014 на момент смерті ОСОБА_3 з нею в спадковому будинку ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с. 66).

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В установлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 40).

Враховуючи, що спадкодавець за життя правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями, не оформила, позивач позбавлений можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сахнівської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Климентинівка Менського району Чернігівської області).

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко