ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/974/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Павленко С.Л. ,

представника боржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заява мотивована тим, що 03.09.2020 року ОСОБА_1 стало відомо, що Дарницьким районним судом м. Києва була винесена ухвала, якою задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу м. Київ та тимчасово обмежено його у праві виїхду за межі України без вилучення закордонного паспорту до виконання зобов"язань, покладених згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва № 2-4159/12 про стягнення боргу у сумі 112 298,27 грн. Вважає ухвалою такою, що постановлена без повного з"ясування обставин справи, яка грубо порушує його Конституційні права. Так, чинним законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасвого обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов"язань, а за ухилення від виконання рішення суду. Будь-яких доказів про ухилення від виконання зобов"язань ухвала суду не містить і не може містити, оскільки невиконання рішення суду пов"язано з неспроможністю виконати таке рішення, а не з ухиленням чи небажанням, а тому ухвалюючи рішення про обмеження у праві виїзду за кондон, без з"ясування і доведення умислу, суд порушив норми права. Умислу невиконувати рішення суду у боржника немає, а неспроможність виконання рішення суду пов"язана з тяжким матеріальним станом, він звільнений з роботи і ніде не працює, заробляє на життя мінливими заробітками, яких іноді не вистачає на їжу, будь-яке майно яким хоча б частково можна було погасити борг у нього відсутнє, а тому відсутні підстави вважати, що він свідомо ухиляється від виконання рішення.

Представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні подану заяву підтримав, просив суд її задовольнити та скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду його довірителя за кордон.

Приватний виконавець для розгляду заяви в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Вислухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.07.2012 по справі № 2-4159/12 задоволено позовні вимоги АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення з останнього боргу у розмірі 111 067,59 грн. та судових витрат 1 230,68 грн., а всього: 112 928,27 грн..

23.06.2018 року по вказаній справі видано виконавчий лист про примусове виконання рішення суду.

12.03.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58594110.

13.03.2020 року приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була направлена для відома ОСОБА_1 та для виконання до ТОВ "Фрідом Фінанс Україна" за місцем роботи боржника.

03.07.2020 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

В межах виконавчого провадження приватний виконавець звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.08.2020 року вказане подання задоволено, тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорту до виконання зобов`язань, покладених згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва № 2-4159/12 про стягнення боргу у сумі 112 298,27 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, у вересні 2020 року боржником ОСОБА_1 була подана до суду заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного вищевказаною ухвалою суду.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог заяви, суд приймає до уваги те, що згідно із ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

При цьому, стаття 441 ЦПК України не визначає умов (підстав), за наявності яких суд скасовує тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Разом з тим, за змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення, що примусово виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 не виконує зобов`язання за виконавчим листом, виданим Дарницьким районним судом м. Києва, рішення суду не виконане, виконавче провадження не закінчене, та зворотнього матеріали справи не містять.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Суд вважає, що виконання рішення суду фактично унеможливлене через ухилення боржника від його виконання, та доказів зворотному матеріали справи не містять, а тому обмеження у виїзді є єдиним засобом впливу на боржника для виконання рішення суду.

Посилання сторони боржника на скрутне матеріальне становище судом до уваги не приймається, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного твердження.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що доводи заяви не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, та судом не встановлено підстав та обставин, з якими закон пов`язує можливість скасування заборони виїзду за межі України, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1, 10, 11-13, 18, 19, 23, 42, 43, 48, 49, 76-81, 89, 158, 247, 258-260, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили після її проголошення.

Суддя Заставенко М.О.

Повний текст ухвали виготовлено 06.10.2020 р.