№ 205/6897/17
№ 2/207/38/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 205/6897/17 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 29708 гривень 80 копійок , оскільки між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500364136 від 18 квітня 2013 року на суму 11080 гривень 00 копійок . 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу , відповідно до якого перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500364136 від 18 квітня 2013 року . 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу , у відповідності до якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача грошових коштів . Відповідачка отримала кошти , але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконала .

Представник позивача у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі , заявлений позов підтримав повністю .

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не явилася , письмово просила розглядати справу без її участі та участі відповідачки ОСОБА_1 , просила розглянути справу на підставі доказів , які містяться в матеріалах справи з урахуванням відзиву на позовну заяву . Просила застосувати позовну давність до спірних правовідносин .

Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500364136 від 18 квітня 2013 року на суму 11080 гривень 00 копійок . 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу , відповідно до якого перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500364136 від 18 квітня 2013 року . 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу , у відповідності до якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача грошових коштів . Відповідачка отримала кошти , але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконала .

18 квітня 2013 року ОСОБА_1 підписала Анкету-Заяву на отримання кредиту ( а.с. 6 ) та кредитний договір ( а.с. 7 ) .

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України 2003 року зміст договору становлять умови (пункти) , визначені на розсуд сторін і погоджені ними , та умови , які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства .

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України 2003 року договір є укладеним , якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору . Істотними умовами договору є умови про предмет договору , умови , що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду , а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди .

Згідно ст. 1054 ЦК України 2003 року за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика) , якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору . Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом .

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі .

Згідно ч. 1 , 2 ст. 207 ЦК України 2003 року правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах , у листах , телеграмах , якими обмінялися сторони . Правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного , електронного або іншого технічного засобу зв`язку . Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі , якщо він підписаний його стороною (сторонами) .

Згідно ст. 1049 ЦК України 2003 року позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Таким чином , посилання позивача , що відповідачка була належним чином ознайомлена з Умовами кредитування , згідно заяви своїм підписом приєднується і зобов`язується виконувати умови , викладені в Умовах кредитування , є неправомірними , оскільки позивач не надав до суду належних доказів щодо укладення між сторонами договору та досягнення ними згоди щодо всіх умов кредитного договору .

Умови кредитування повинні містити підпис позичальника , саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору .

Така позиція висловлена в правових висновках , що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (№ 6-16цс15) , від 22 березня 2017 року (№ 6-2320цс16) та постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року (№ 61-787св18) , від 24 травня 2018 року (№ 61-5247св18) , від 13 червня 2018 року (№ 61-5191св18) . За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг , відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту , надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма , що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору , оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин .

Тому відсутні підстави вважати , що при укладенні договору з відповідачкою ПАТ «Альфа-Банк» дотримав вимог , передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов , про які вважав узгодженими банк .

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) , а відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України : при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права , викладені в постановах Верховного Суду . Окрім цього в ч. 5 , 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено : висновки щодо застосування норм права , викладені у постановах Верховного Суду , є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень , які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт , що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права , викладені у постановах Верховного Суду , враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права .

Проте , ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних доказів в підтвердження своїх вимог .

Тобто , підписана ОСОБА_1 . Анкета-Заява та кредитний договір не містить домовленості сторін про збільшення позовної давності . Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України 2003 року , але такого письмового доказу суду не надано .

Згідно ст. 256 ЦК України 2003 року позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу .

Згідно ст. 267 ЦК України 2003 року особа , яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності , не має права вимагати повернення виконаного , навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності . Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності . Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення . Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові .

Представником відповідачки ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву у якому заявлено про застосування позовної давності до спірних правовідносин , тобто до винесення рішення суду .

Згідно ст. 257 ЦК України 2003 року загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки .

Згідно ст. 258 ЦК України 2003 року позовна давність в один рік застосовується , зокрема , до вимог про стягнення неустойки ( штрафу , пені ) .

Згідно ст. 261 ЦК України 2003 року перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила .

Таким чином , початок перебігу позовної пов`язується не стільки зі строком дії ( припинення дії ) договору , як з певними моментами ( фактами ) , які свідчать про порушення прав особи . Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов , тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд .

Згідно ст. 264 ЦК України 2003 року перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії , що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку . Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників , а також якщо предметом позову є лише частина вимоги , право на яку має позивач . Після переривання перебіг позовної давності починається заново .

Судом не встановлено , переривання перебігу позовної давності за даними правовідносинами , оскільки відповідачкою не вчинено дій , що свідчить про визнання нею свого боргу .

Згідно розрахунку заборгованості ( а.с. 13 ) відповідачкою останній раз здійснено погашення заборгованості 19 травня 2013 року , згідно графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки , з урахуванням вартості всіх сукупних послуг ( а.с. 8 ) передбачено обов`язковий щомісячний платіж , тобто початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного з цих зобов`язань . Позивачем подано позовну заяву до суду 23 жовтня 2017 року , тобто з пропуском строку позовної давності , яка визначена ст. 257 , 258 ЦК України 2003 року , є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» .

При розподілі судових витрат суд враховує , що у задоволенні позову відмовлено , тому судові витрати не підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача .

Керуючись ст. 256 - 258 , 261 , 267 , 525 , 526 , 530 , 628 , 638 , 1046 - 1050 , 1054 ЦК України 2003 року , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , місцезнаходження : м. Київ , вулиця Симона Петлюри , 30 , ідентифікаційний код юридичної особи : 35625014 до ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба