Справа № 214/962/20
2/214/1517/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Шевченко Ю.С.

за участю представника позивачки - ОСОБА_1 А. ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справуза уточненою позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванової Світлани Ярославівни, про зобов`язання вчинити реєстраційні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 - адвокат Богославський А.С., звернувся до суду із уточненою позовною заявою, в якій просить зобов`язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванову С.Я. (далі за текстом «нотаріус»), реєстратора договору довічного утримання (догляду) б/н від 10 вересня 2010 року , заборона № НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження 10236611, вчинити певні реєстраційні дії, а саме- зняти заборону № НОМЕР_1 з АДРЕСА_1 майна АДРЕСА_2 , РПВН № НОМЕР_2 .

На обґрунтування позову наводить наступне. Нотаріусом 10 вересня 2010 року було посвідчено договір довічного утримання (догляду), який було укладено між громадянкою України ОСОБА_5 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 , та громадянкою України ОСОБА_6 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 ; за фактом посвідчення договору зроблено запис в реєстрі №3459 та на підставі ст.. 73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири розташованої за адресою : АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , про, що зроблено запис в книзі реєстрації заьоронвідчудження нерухомого майна за номером № НОМЕР_1 та зареєстровано в реєстрі за №3461.10 жовтня 2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу в складі головуючого - судді Бондар Я.М., при секретарі Джемерчук О.В., за участю представника позивача ОСОБА_7 , розглянуто цивільну справу №435/5214/12 (провадження №2/435/2237/12) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , про розірвання довічного утримання (догляду).В результаті розгляду по вищевказаній справі винесено судове рішення, в якому суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання договору довічного утримання (догляду) серії б/н від 10.09.2010 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Івановою С.Я., зареєстровано в реєстрі за №33459. Зазначає, що вказане рішення набрало законної сили.21травня 2016 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігутою Л.В. посвідчено заповіт від ОСОБА_5 (заповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 , за яким належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також усе інше її майно, яке вона заповідає - ОСОБА_3 (спадкоємець), 1979 року народження, що зареєстровано в реєстрі за №403, бланк НОМЕР_5 №546424. 22 червня 2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповідач, помирла, що створює юридичні наслідки, передбачені статтею 1220 Цивільного кодексу України «Відкриття спадщини». На момент смерті заповідача, за письмовим запитом спадкоємця до КП ДОР «Криворізьке БТІ», право власності на нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , закріплене саме за заповідачем. Довідка №171382 від 01.07.2019 року.За фактом звернення спадкоємця до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігути Л.В. для прийняття спадщини з`ясувалося, що на час відкриття спадщини на нерухоме майно, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , мається обтяження.Листом від 03.01.2020 року за вихідним №1/02-14 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігутою Л.В. повідомлена ОСОБА_3 про те, що на вищевказану квартиру є заборона на нерухоме майно за реєстраційним №10236611,яке зареєстровано 10.09.2010 року реєстратором: приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Івановою С. Я., АДРЕСА_4 ; підстава обтяження - договір довічного утримання, 3459, 10.09.2010, Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванова С. Я., ВРА080049, ВРА080050, заборона №4.За фактом звернення ОСОБА_3 до нотаріуса отримана відповідь, в якій вказується, що для вирішення цього питання потрібно звертатися лише тільки до суду.

Під час розгляду справи заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи, яке задоволено.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась,про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала.

Представник позивачки - адвокат Богославський А.С. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить поновити порушене право спадкоємця. Проте ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв та відзив не надавала, у зв`язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: договір довічного утримання (догляду) (а.с.6-7), рішення суду від 10.10.2012 року (а.с.8), заповіт (а.с.9), свідоцтво про смерть (а.с.10), довідка КП ДОР «Криворізьке БТІ» (а.с.11), лист від приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Лігути Л.В. (а.с.12), лист від приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Іванової С.Я. (а.с.21).

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів».

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: рішення суду від 10.10.2012 року (а.с.8), заповіт (а.с.9), свідоцтво про смерть (а.с.10), довідка КП ДОР «Криворізьке БТІ» (а.с.11), лист від приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Лігути Л.В. (а.с.12), лист від приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Іванової С.Я. (а.с.21), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку з тим, що на вищевказану квартиру мається обтяження: заборона на нерухоме майно.

Суд вважає належними доказами: лист від приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Лігути Л.В. (а.с.12), лист від приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Іванової С.Я. (а.с.21). так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт звернення ОСОБА_3 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на квартиру АДРЕСА_5 мається обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно та неможливістю зняття такої заборони в позасудовому порядку.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

10 вересня 2010 року ОСОБА_5 уклала договір довічного утримання (догляду) та передала у власність ОСОБА_6 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.10.2012 року, договір довічного утримання укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розірваний (а.с.8).

ОСОБА_5 21.05.2016 року заповіла належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та усе інше майно ОСОБА_3 , 1979 року народження (а.с.9).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом.

03 січня 2020 року приватним нотаріусом Лігутою Л.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , в зв`язку з тим , що мається заборона на нерухоме майно (а.с.12).

До взаємин між сторонами належить застосувати норми Конституції України, ЦК України, Закону України «Про нотаріат».

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Спори про право цивільне, пов`язане з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок її смерті.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно статті 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що одержавши повідомлення про припинення чи розірвання договору довічного утримання, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Безпосередньо порядок зняття заборон відчуження нерухомого майна регламентований пунктом 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно якого, при одержанні повідомлення про припинення, розірвання довічного утримання (догляду), за рішенням суду нотаріус знімає заборону відчуження майна.Враховуючи наведене, зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна, безумовно є складовою частиною нотаріального провадження, але не є окремою нотаріальною дією, оскільки процес зняття заборони не містить необхідних ознак, якими характеризується процедура вчинення нотаріальної дії (вчинення посвідчувального напису на документі, запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій).

Питання державної реєстрації припинення обтяження речових прав на нерухоме майно (заборони) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно регулюється Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Отже, враховуючи, що нотаріус, який знімає заборону відчуження нерухомого майна, не вчиняє нотаріальну дію, державна реєстрація припинення обтяження речових прав в результаті зняття такої заборони має здійснюватись на загальних засадах, з урахуванням особливостей, передбачених частиною п`ятою статті 20, частиною четвертою статті 312 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; з поданням заяви про державну реєстрацію прав в паперовій формі належним заявником;з поданням документів, необхідних для державної реєстрації;сплатою адміністративного збору, встановленого для державної реєстрації обтяжень речових прав (не в результаті нотаріальної дії);дотриманням строку проведення реєстраційних дій, встановленого частиною першою статті 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 2.1. Положення зняття арешту на об`єкти нерухомого майна, накладеного судами і слідчими органами, відбувається на підставі заповненої цими органами заяви за формою, що є додатком 3 до Положення. Таким чином, нотаріус не має права вносити відомості до Єдиного реєстру заборон про зняття арешту на підставі інших документів.

Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про зняття заборони № НОМЕР_1 з нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що договір довічного утримання (догляду) від 10.09.2010 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зареєстрованого в реєстрі №3459, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.10.2012 року розірвано, та складено заповіт ОСОБА_5 від 21.05.2016 року, відповідно до якого остання заповіла належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та усе інше майно позивачці ОСОБА_3 , 1979 року народження.

Таким чином, суд вважає, що позивачка обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, звернулася до суду з позовом до нотаріуса за захистом свого права.

Отже, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Також суд враховує, що задоволення позову буду відповідати такому, передбаченому ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства, як справедливе вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушеного права позивача.

Таким чином, суд проходить до висновку про необхідність зняття заборони № НОМЕР_1 з нерухомого майна АДРЕСА_6 яке розташоване АДРЕСА_7 АДРЕСА_2 , РПВН № НОМЕР_2 .

Питання про судовий збір суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України, та вважає, що оскільки позивачкою не заявлялася вимога про стягнення судового збору з відповідача, судові витрати залишаються за позивачкою.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-281 ЦПК України, ст. 41 Конституції України ст.ст. 317, 319 ЦК України, ст. 74 ЗУ «Про нотаріат» суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву представника позивачки ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_8 ) адвоката Богославського Андрія Сергійовича ( АДРЕСА_9 ) до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванової Світлани Ярославівни (50071, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 51/41), про зобов`язання вчинити реєстраційні дії - задовольнити.

Зобов`язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванову Світлану Ярославівну(50071, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 51/41), реєстратора договору довічного утримання (догляду) б/н від 10 вересня 2010 року, заборона № НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження 10236611, - зняти заборону № НОМЕР_1 з нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , РПВН № НОМЕР_2 .

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подачі заяви про перегляд заочного рішення та апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 18 травня 2020 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов