22-ц/804/1477/20
263/7189/19

Головуючий у 1-й інстанції Музика О.М.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Попової С.А.,

суддів Кочегарової Л.М., Пономарьової О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційні скарги Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа», представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 лютого 2020 року, ухвалене у складі судді Музика О.М., повний текст рішення складено 25 лютого 2020 року,

у цивільній справі

за позовом Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В травні 2019 року Комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа» (далі ККП «Маріупольтепломережа») звернулося до суду із даним позовом, з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с. 44), до ОСОБА_1 , яка є власницею квартири АДРЕСА_1 , і користувачем послуг з теплопостачання (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), які надаються позивачем.

В обґрунтування заявлених вимог позивач-теплопостачальник посилається на те, що відповідачем всупереч вимогам ЖК Української РСР, Законів України Про житлово-комунальні послуги, Про теплопостачання, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, якими унормовано зобов`язанння власника (наймача) квартири щомісячно здійснювати плату за житлово-комунальні послуги, у тому числі послуги з теплопостачання - оплата за користування послугами з теплопостачання ОСОБА_1 вносилася не у повному обсязі. Зокрема, за уточнений спірний період з 01.06.2016р. по 01.10.2019р. утворилася по вказаному помешканню заборгованість у розмірі 8121,72грн, яку позивач просив стягнути з відповідача, поряд із нарахованими в порядку ст. 625 ЦК України за прострочення грошового зобов`язання 3% в розмірі 265,79грн та інфляційними втратами в розмірі 605,58грн, а також просив відшкодувати понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 1921грн.

У відзиві на позовну заяву (а.с. 25), своїх поясненнях представник відповідача ОСОБА_3 (а.с. 43) посилається на те, що теплопостачальником самим не було зараховано всю надану на опалювальний період житлову субсидію, але після закінчення опалювального періоду позивач самостійно повернув до бюджету субсидію в розмірі 4087грн, через що заборгованість позивачем безпідставно збільшена на цю суму 4087грн. Вважає, що повернення суми субсидії відбувається за рахунок відповідачки, але мали бути використані в оплату послуг теплопостачання. Відповідачка сплачувала обов`язкову частину субсидії, що враховано у розрахунку. Нарахування субсидії позивачем відрізняється від нарахування УСЗН Центрального району в листі № 57 від 24.07.2019р. В розрахунку позивача не відображено існуючої у ОСОБА_1 пільги 25% за її статусом «дитина війни», яка б, поряд із сплатою відповідачкою обов`язкової долі субсидії, з її врахуванням виключала заборгованість. У зв`язку з наведеними підставами, нарахування інфляції та 3 % річних є безпідставним.

В ході розгляду справи представником відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності (а.с. 37) з виключенням зі спірного періоду проміжок часу 01.10.2015р.-17.05.2016р.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 лютого 2020 року позов ККП «Маріупольтепломережа» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.06.2016р. по 01.10.2019р. у розмірі 6497,56грн, індекс інфляції у розмірі 224,20грн, 3 % річних у розмірі 169,04грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ККП «Маріупольтепломережа» судові витрати, понесені позивачем при подачі позову у розмірі 1471,87грн.

Задовольняючи позов частково, суд керувався положеннями ст.ст. 21, 22 Закону Про житлово-комунальні послуги, ст. 19 Закону України Про теплопостачання, ст. 319 ЦК України, ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, що регламентують зобов`язання споживача оплачувати надані послуги з теплопостачання і гарячої води за затвердженими тарифами, а також п.п. 4, 15 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995р. № 848 з подальшими змінами, чинними на момент виникнення і тривання спірних відносин (червень 2016р.-вересень 2019р.) (далі за текстом Положення про субсидію № 848), зважаючи на які наявна у відповідачки 25% пільга не підлягає застосуванню під час отримання нею житлової субсидії.

Суд учинив перевірку обсягу заявленої заборгованості відповідачки в межах спірного періоду червень 2016р.-вересень 2019р. і виявив переплату вартості послуг гарячого водопостачання та центрального опалення, що виникла за рахунок житлової субсидії: в періоді 01.06.2016р.-31.12.2016р. у розмірі 1256,29грн (нараховано в періоді 2854,72грн, мінус сплачені відповідачкою 212,82грн і мінус сплачена житлова субсидія 3898,19грн); в опалювальному сезоні січень, лютий, березень 2017р. переплата в розмірі 1388,33грн (нараховано 3451,55грн, мінус сплачені відповідачкою 321,76грн, мінус сплачена житлова субсидія 4518,12грн); в опалювальному сезоні січень, лютий, березень, квітень 2018 року - переплата в розмірі 981,87грн (нараховано 4844,06грн, мінус сплачені відповідачкою 330,54грн, мінус сплачена житлова субсидія 6156,47грн). Залишок невикористаної субсидії після завершення опалювального сезону повернутий до бюджету в повному обсязі на підставі акту розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії і цей залишок, що становить переплату не може бути зарахований на погашення боргу.

За опалювальний сезон жовтень-грудень 2017 року нараховано за цей період послуги з гарячого теплопостачання і центрального опалення в розмірі 1925,72грн. І оскільки в цьому періоді відсутні відомості про нарахування житлової субсидії, то в цей проміжок часу суд застосував наявні у відповідачки 25% пільги дитини війни (в грошовому виразі 481,43грн). Борг за цей період становить різницю між нарахованими послугами і сплаченими відповідачкою в цей період 147,79грн (у липні і у грудні 2017р.), що за підсумком становить 1296,50грн (1925,72-481,43-147,79).

У періоді липень-серпень 2018 року виник борг, обчислений судом в розмірі 97,51грн (нараховано 368,79грн, а до сплати з урахуванням 25% пільги 276,59грн, від яких суд відрахував сплачені відповідачкою 179,08грн).

За жовтень, листопад, грудень 2018р. та січень, лютий, березень, квітень 2019 року виник борг в розмірі 5103,55грн. (нараховано 6804,73грн., житлова субсидія відсутня, доказів сплати відповідачкою немає, тому до нарахованої суми підлягає застосуванню 25% пільга = 5103,55).

Судом виведена загальна сума боргу 6497,56грн (1296,50грн+97,51грн+5103,55грн.), яка стягнута із нарахованими в порядку ст. 625 ЦК України на зазначену суму боргу інфляційними втратами в розмірі 224,20грн. та 3 % річних в розмірі 169,04грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі позивач - ККП «Маріупольтепломережа», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення скасувати і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга (а.с. 73-76), що супроводжується викладенням розрахунків, мотивована тим, що: 25% пільга відповідачки з оплати житлово-комунальних послуг не нараховується протягом періоду отримання ОСОБА_1 житлової субсидії в періодах червень 2016р.-квітень 2017р. і жовтень 2017р.-квітень 2018р. на підставі п. 13 Положення про субсидію № 848; суд помилково вважав відсутньою житлову субсидію впродовж жовтня-грудня 2017р., у зв`язку з чим суд не правильно застосував до цього періоду пільги відповідачки 25% як дитини війни, оскільки субсидія на опалювальний сезон надійшла у травні 2018 року і була врахована виконавцем послуг з призведенням подальшого перерахунку у липні 2018р. з урахуванням пільги 25% (донараховано за послугу гарячого водопостачання - 57,99грн, централізованого опалення - 310,80грн); борг з серпня 2018р. по вересень 2018р. склав 243,52грн; твердження в рішенні про переплату в розмірі 1256,29грн в періоді з 01.06.2016р. по 31.12.2016р. є невірним, оскільки за відрахуванням житлової субсидії і часткової сплати відповідачкою її борг за послугу гарячого водопостачання становить 218,96грн, а за послугу з централізованого опалення - 837,60грн.; також є невірним твердження суду про переплату в розмірі 1388,33грн за опалювальний сезон 2016-2017рр., оскільки позивачкою не сплачувалась в повному обсязі вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, в результаті чого борг за теплопостачання загалом в цей період складає 1073,47грн; в опалювальному сезоні 2018-2019рр. нарахування за послугу теплопостачання ОСОБА_1 проводилися з урахуванням пільги 25% «Дитина війни» і разом становить 6804,73грн, оплат від відповідачки не надходило у цьому періоді, через що у суду були відсутні підстави для подвійного застосування цієї ж пільги; загальна сума заборгованості за період з червня 2016р. по жовтень 2019р. склала: 8121,72грн (1073,47+243,52+6804,73); позивачем на підставі Положення про субсидію № 848 по закінченні опалювальних сезонів було здійснено повернення до бюджету у вересні 2016р. за послугу з централізованого опалення - 962,38грн., у червні 2017р. за послугу з централізованого опалення - 2739,34 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просила рішення скасувати і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга (а.с. 89-91) мотивована: не погодженням з тим, що у разі призначення житлової субсидії не підлягають застосуванню пільги з оплати житлово-комунальних послуг (у відповідачки, як дитини війни 25%); розрахунок боргу складений некоректно і з нього неможливо встановити наявність дійсного боргу; позивач з початку опалювального сезону не зарахував всю суму наданої відповідачці на особовий рахунок субсидії і безпідставно повернув до бюджету 4087грн., чим збільшив заборгованість на вказану суму; повернення суми субсидії, в тому числі у червні 2017 року (2739,34грн.), відбувається необґрунтовано за рахунок відповідачки, що порушує її права; відображення повернення бюджетних коштів спотворює розрахунок та не дозволяє встановити наявність дійсного боргу; розрахунок не відображає нарахування помісячно пільги відповідачки 25%, яка з урахуванням здійснених позивачкою сплат обов`язкової долі субсидії виключає заборгованість за комунальними послугами; за наведених обставин нарахування інфляції та 3 % річних є безпідставним.

Відзивів на апеляційні скарги сторін не надійшло, що в силу ч. 3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою до перегляду рішення суду першої інстанції.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Враховуючи положення ч. 13 ст. 7, ч.ч. 1, 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 (а.с. 4).

Згідно інформації у довідці Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради № 1583 від 07.06.2019р. та роздруківці за особовим рахунком, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків з 01.01.2019р. 31.12.2019р. та користується пільгами за статусом «Дитина війни» 25% пільги з оплати житлово-комунальних послуг (а.с. 6-7, 41).

За даними Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України сукупний дохід ОСОБА_1 , що складається з пенсії, за період з січня 2018 року по грудень 2018 року становить 21566,76грн (а.с. 40). Будь-якого доходу відповідачка впродовж 2018 року не отримувала (а.с. 42).

За даними особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 є отримувачем державної субсидії в періоді жовтень 2005 року квітень 2018 року (а.с. 45).

За змістом роз`яснень в листі Департаменту СЗН № 56.13.3-22966-56.2.1 від 28.08.2019р. до розрахунку субсидії враховується норма використання центрального постачання гарячої води 1,6 куб. м на одну особу на місяць. Відповідно до Положення № 848 громадянин зобов`язаний сплачувати обов`язкову частку субсидії у межах соціальних нормативів, незалежно від наявності або відсутності приладів обліку. У разі використання послуги менше норми, громадянин має право сплатити фактичну норму споживання. У разі споживання послуги більше за встановлену норму громадянин зобов`язаний сплатити обов`язкову частку субсидії та різницю за використання послуги зверху норми у повному обсязі. Після закінчення опалювального сезону невикористана сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається виконавцем комунальних послуг до державного бюджету у повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Станом на 01.05.2017р. по квартирі ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_2 за підсумками опалювального сезону 2016 - 2017 року за послугу теплопостачання розмір невикористаної субсидії склав 2739,34грн. Дані суми були повернуті виконавцем комунальних послуг - ККП «Маріупольтепломережа» до державного бюджету у повному обсязі. Відповідальність за правильність розрахунку невикористаних сум субсидії за кожним особовим рахунком одержувача субсидії та повноту відображення їх в актах розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії покладається на надавача послуг, що проводили такий розрахунок (а.с. 28).

Повернуті до бюджету після закінчення опалювального сезону суми невикористаної субсидії, що надавалась позивачеві для оплати теплопостачання, загалом з травня 2006 року по червень 2017 року становлять 4087грн, з них: у вересні 2016 року 962,38грн, у червні 2017 року 2739,34грн. (а.с. 45-46).

Згідно оновленого в ході розгляду справи розрахунку заборгованість за послуги теплопостачання за заявлений спірний період з 01.06.2016р. по 01.10.2019р. складає 8121,72грн. (загальна заборгованість станом на 01.10.2019р. 11718,54грн. за мінусом заборгованості станом на 01.06.2016р. 3596,82грн.); інфляційні втрати становлять 605,58грн, 3% річних 265,79грн (а.с. 44-48).

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Вивчивши доводи апеляційних скарг сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ККП «Маріупольтепломережа» і представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, а рішення суду зміні, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За змістом положень в ч.ч. 1, 5 ст. 21, ч.ч. 1, 5 ст. 22 Закону України Про житлово-комунальні послуги одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії і гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність.

Як встановлено, споживач послуг з теплопостачання ОСОБА_1 за соціальним статусом є «дитиною війни» і на неї розповсюджують пільги, регламентовані ст. 5 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004р. № 2195-IV, зокрема: право на 25-відсоткову знижку при платі за користування комунальними послугами (газом, електроенергією тощо) у межах середніх норм споживання за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» N 409 від 06.08.2014р. з подальшими змінами (далі за текстом Постанова № 409) регламентовано соціальну норму житла, в межах якої держава надає громадянам субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг (в т.ч. водо-, теплопостачання) унормовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995р. № 848 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Згідно із абз. 2 п. 4 цього Положення № 848: у разі призначення субсидії пільги з оплати житлово-комунальних послуг та придбання твердого палива і скрапленого газу особам, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні (будинку), у період її отримання не нараховуються. Інформація про зазначених осіб подається підприємствам - виробникам/виконавцям житлово-комунальних послуг та вноситься до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до абз. 1 п. 14 Положення № 848 субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців, і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня. В редакції ч. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 409 від 06.08.2014р. опалювальний період для громадян, які використовують теплову енергію: з 16 жовтня до 15 квітня включно.

За змістом абз. 4 п. 15 Положення № 848 після закінчення опалювального сезону сума невикористаної субсидії на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання) повертається виробником/виконавцем таких послуг до бюджету в повному обсязі на підставі акта звіряння, складеного разом із структурним підрозділом з питань соціального захисту населення.

Аналогічні положення в подальших редакціях цього пункту, зміст яких трансформовано в п. 18 постанови № 848 в редакції постанови КМУ № 528 від 08.05.2019р., що застосовується з 1 травня 2019 року: після закінчення опалювального (неопалювального) сезону невикористана сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг до державного бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії відповідно до Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 534 Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановлено обставини справи за позовними вимогами ККП «Маріупольтепломережа», відповідні їм правовідносини, поясненням та наданим доказам дав належну оцінку. Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. ст.ст. 89, 263-264 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність заборгованості ОСОБА_1 з оплати наданих позивачем послуг з центрального опалення помешкання відповідачки і постачання гарячої води, а також наявність підстав для покладення на споживача обов`язку, унормованого ч. 2 ст. 625 ЦК України, щодо відшкодування теплопостачальникові інфляційних втрат і 3 %, нарахованих на суму не виконаних грошових зобов`язань.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із обсягом присудженої заборгованості, зважаючи на виявлену невідповідність висновків суду обставинам справи, що стосуються опалювального періоду 2017-2018р.р.

Опалювальний сезон 2016-2017

Нарахування пільги у розмірі 25 % як «Дитині війни» в період, коли ОСОБА_1 нараховувавалась житлова субсидія (01.06.2016р.-01.05.2017р., 01.10.2017р.-01.05.2018р.), і це знайшло своє відображення в розрахунку теплопостачальника, з урахуванням чинних вимог в п. 4 Положення № 848, - не відбувається, що вірно врахував суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги позивача з приводу необґрунтованого виведення судом в розрахунках переплати в розмірі 1256,29грн в періоді з 01.06.2016р. по 31.12.2016р. є такими, що суперечать зібраним матеріалам справи, зокрема, розшифровці особового рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 46), дослідженим судом і оціненим з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

До того ж переплату у вказаному опалювальному періоді 2016-2017р.р. виявлено і в відомостях ККП «Маріупольтепломережа» (а.с. 45зв) за різницею між нарахованою вартістю послуг і сплаченими безпосередньо ОСОБА_1 і житловою субсидією, з урахуванням повернення до бюджету частини невикористаної субсидії з призведенням подальшого перерахунку.

Суд учинив перевірку розрахунку боргу за період січень, лютий, березень 2017р., що математично ревізовано і судом апеляційної інстанції, і дійшов обґрунтованого висновку про наявність переплати в розмірі 1388,33грн (сумарно по централізованому опаленню і гарячому водопостачанню). А доводи апеляційної скарги позивача про борг відповідачки в цей період за гаряче водопостачання в розмірі 215,12грн. не знайшли свого підтвердження.

Доводи ККП «Маріупольтепломережа» в апеляційній скарзі щодо наявності у відповідачки боргу за опалювальний сезон 2016-2017рр. за послугу гарячого водопостачання 434,08грн, (218,96грн + 215,12грн), за послугу з централізованого опалення 639,39грн. (837,60грн - 198,21грн), на загальну суму 1073,47грн. не підтвердждений зібраними по справі доказами.

У вересні 2016р за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання було повернуто виконавцем таких послуг до бюджету 962,38грн (це стосувалося закінченого опалювального сезону 2015-2016р.), у червні 2017 року 2739,34грн (за закінченням опалювального сезонц 2016-2017рр.).

Доводи представника відповідача в апеляційній скарзі з приводу необґрунтованості дій ККП «Маріупольтепломережа» з повернення невикористаної субсидії до бюджету не є слушними, зважаючи на унормування в п. 15 (подальша редакція п. 18) Положення про субсидію № 848 обов`язку постачальника послуг повертати не використані суми наданої житлової субсидії, з урахуванням здійснених споживачами платежів з обов`язкової частини в межах соціальних норм споживання.

У підпункті 2 пункту 2 Постанови № 409 встановлено соціальну норму житла для оплати послуг з постачання теплової енергії: 21кв.м опалювальної площі на одну особу та додатково 10,5кв.м на сім`ю.

В особовому рахунку ОСОБА_1 визначено пільгову площу (а.с. 6) 31,5кв.м, що відповідає вищенаведеним урядовим нормативам; до розрахунку субсидії враховується норма використання центрального постачання гарячої води 1,6куб.м на одну особу на місяць.

Вищезгаданою Постановою Кабінету Міністрів України № 409 встановлені соціальні нормативи, на які поширюються пільги, понад які власник зобов`язаний оплатити використані послуги понад норми.

Саме такі роз`яснення надані представнику відповідачки Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради в листі від 28.08.2019р. (а.с. 28), за якими: «у разі використання послуги менше норми, громадянин має право сплатити норму споживання. У разі споживання послуги більш за встановлену норму громадянин зобов`язаний сплатити обов`язкову частку субсидії та різницю за використання послуги понад норми у повному обсязі».

Отже, доводи представника відповідачки в апеляційній скарзі про обмеження зобов`язання ОСОБА_1 лише обов`язковим відсотком платежу протягом опалювального періоду, не ґрунтуються на вимогах вищевикладеного законодавства, оскільки при цьому не враховано обов`язку відповідачки сплачувати ще й різницю за використання послуги понад норму в повному обсязі.

Опалювальний сезон 2017-2018

В опалювальному сезоні 2017-2018рр. Щавліковій Л.М., як не заперечується сторонами, також було призначено житлову субсидію, яка, в тому числі за жовтень-грудень 2017р. надійшла у травні 2018 року, загалом склала 6156,47грн (а.с. 45-46). На цих обставинах наголошували в апеляційних скаргах і позивач, і представник відповідача.

Проте, судом помилково зведено висновок про те, що впродовж з жовтня 2017 рок по грудень 2017 року включно відсутні відомості про нарахування житлової субсидії, чому відповідає пусті графи в розрахунку заборгованості за цей період.

Відтак, в цьому періоді пільгова знижка 25 % на оплату послуг з теплопостачання, як то помилково вказано та розраховано у рішенні суду, не підлягає застосуванню.

Разом з тим, колегія суддів не погоджуєуться з вирахованим судом боргом за опалювальний сезон 2017-2018 в розмірі 1296,50грн (жовтень-грудень 2017 року) і в розмірі 97,51грн за липень-серпень 2018 року, оскільки як вбачається з неспростованих відомостей особового рахунку (а.с. 45-46) у травні 2018 року було зараховано субсидію в розмірі 2185,39грн за минулий період (жовтень-листопад 2017 року), що потягло учинення позивачем відповідного перерахунку, і, при таких обставинах, без застосування в цьому опалювальному сезоні пільги 25%, заборгованість відповідачки обчислюється наступним чином: 7057,40грн. (нараховано в періоді послуг з теплопостачання) - 6156,47грн (сплачена житлова субсидія) - 586,01грн (платежі ОСОБА_1 ) = 314,92грн, що становить фактичний борг відповідачки станом на вересень 2018 року.

За наявності порушення грошового зобов`язання відповідачкою на встановлену суму вимоги позивача з приводу відшкодування інфляційних втрат і 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають задоволенню.

Строк прострочення виконання грошового зобов`язання для розрахунку інфляційних втрат рахується з 01.10.2018р. по 01.10.2019р. Обчислення інфляційних втрат здійснюється згідно з положеннями Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, на підставі розрахованих Міністерством статистики України індексів інфляції, наступним чином:

- сума боргу станом на 01.10.2018 року становить 314,92 грн;

- індекс споживчих цін за період невиплати боргу визначається шляхом множення місячних індексів за період з жовтня 2018р. по вересень 2019р. включно: 1,017х1,014х1,008х1,01х1,005х1,009х1,010х1,007х1,007х100%=108,28 %

- величина приросту індексу споживчих цін складає: 108,28-100=8,28%

- сумма компенсації (інфляційна складова): 314,92х8,28:100=26,08грн.

Обчислення 3%, нарахованих на суму виведеного боргу у періоді 314,92грн здійснюється наступним чином: 314,92грн.:100%х3%=9,45грн.

Доводи апеляційної скарги ККП «Маріупольтепломережа» з приводу повернення до бюджету у травні 2018р. невикористаної субсидії за послугу з централізованого опалення за опалювальний сезон 2017-2018рр. в розмірі 452,60грн. не є доведеними, оскільки таке повернення не вбачається з представленого суду розрахунку (а.с. 46).

Опалювальний сезон 2018-2019

Як не заперечується сторонами з 01.05.2018р. по 31.12.2020р. ОСОБА_1 має право на користування пільгою 25% за своїм соціальним статусом як дитина війни, в цей період житлова субсидія відповідачці не нараховувалась.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

Зважаючи на зібрані судом першої інстанції докази, колегія суддів вважає недоведеними належними, допустимими і достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України доводи апеляційної скарги позивача в частині нарахування плати за теплопостачання і гарячу воду впродовж опалювального сезону 2018-2019 роки із застуванням пільги 25%, за відсутності даних про діючі по квартирі відповідачки тарифи, даних про наявність приладів обліку в помешканні відповідачки і формули розрахунку нарахованих послуг в 100% розмірі з подальшим відрахуванням 25% знижки. Необхідної інформації для перевірки цих доводів не вбачається ні в інформації позивача (а.с. 45зв), ні в розшифровці особового рахунку (а.с. 46), ані в будь-яких інших матеріалах справи. Наявні у справі письмові докази не дають суду апеляційної інстанції підстав для твердження про подвійне (повторне) нарахування 25% пільги відповідачки.

Тому за недостатністю (в сенсі ст. 80 ЦПК України) доказів в наведеній частині в обґрунтування позиції позивача щодо обставин врахування пільги відповідачки, які входять до предмета доказування, але оспорюються ОСОБА_1 , апеляційний суд схвалює розрахунки суду першої інстанції боргу за послуги теплопостачання за цей період, що базуються на інформації в розшифровці нарахування по особовому рахунку, і становлять 5103,55грн. (нараховано 6804,73грн, з них за послугу гарячого водопостачання - 1393,47грн і за послугу з централізованого опалення - 5411,26грн, а з урахуванням 25% пільги - 5103,55грн, докази сплати відповідачкою наданих позивачем послуг відсутні).

Судом вірно розраховано інфляційні втрати і 3% річних, нарахованих на суму боргу 5103,55грн., в розмірах 40,31грн і 90,60грн відповідно, що втілено в долученому до судового рішення розрахунку (а.с. 63-64).

Доводи представника відповідачки в апеляційній скарзі з приводу не відображення у розрахунку заборгованості помісячного нарахування існуючої у ОСОБА_1 пільги 25% є обґрунтованими і цей недолік в доказуванні не усунутий ККП «Маріупольтепломережа» в змісті власної апеляційної скарги, де не відзначено жодного розрахунку в цій частині.

Таким чином, обчислена за наслідками апеляційного перегляду судового рішення загальна сума боргу ОСОБА_1 за послугами з централізованого опалення і гарячого водопостачання за заявлений період з 01.06.2016р. по 01.10.2019р. становить 5418,47грн (314,92+5103,55), інфляційні втрати 66,39грн (26,08+40,31) і 3% річних 100,05грн. (9,45грн. +90,60грн).

Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи в частині вчиненого розрахунку за опалювальний сезон 2017-2018 роки, таке рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає зміні, зважаючи на учинений судом апеляційної інстанції розрахунок згідно із вищенаведеним мотивуванням.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст. 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення суду першої інстанції змінюється апеляційним судом за новим рішенням, то підлягає відповідно і зміні судове рішення в частині розподілу судових витрат, зі стягненням з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ККП «Маріупольтепломережа» судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1192,94грн (заявлено позов на 8993,09грн або 100%, задоволено позов на 5584,91грн або 62,1%; судовий збір, пов`язаний з розглядом справи в суді першої інстанції, сплачений в розмірі 1921грн, від яких 62,1% становить 1192,94грн).

За результатами апеляційного перегляду справи, з урахуванням звільнення відповідачки від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги (ухвала від 31.03.2020р. а.с. 107), з позивача підлягає стягненню в дохід держави в частині, пропорційній тій, в якій відмовлено в задоволенні вимог - 37,9% (100-62,1), що в грошовому виразі становить 1092,09грн (37,9% від сплаченого судового збору у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції 2881,50грн).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» і представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 лютого 2020 року в частині розміру заборгованості із інфляційними втратами і 3% річних, розподілу судових витрат - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.06.2016р. по 01.10.2019р. у розмірі 5418 (п`ять тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 47 копійок, інфляційні втрати у розмірі 66 (шістдесят шість) гривень 39 копійок, 3 % річних у розмірі 100 (сто) гривень 05 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» судові витрати з оплати судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, в розмірі 1192 (одна тисяча сто дев`яносто дві) гривні 94 копійки.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» в дохід держави судові витрати з оплати судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1092 (одна тисяча дев`яносто дві) гривні 09 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22 травня 2020 року.

Судді: С.А.Попова

Л.М.Кочегарова

О.М.Пономарьова