ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6378/20 Справа № 2-2761/09 Суддя у 1-й інстанції - Мороз В.П. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

05 червня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Каратаєва Л.О., ознайомившись з апеляційною скаргою Прокуратури Дніпропетровської області на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини» про зобов`язання вчинити певні дії та за позовом третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2009 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 22 жовтня 2018 року Прокуратури Дніпропетровської області звернулася з апеляційною скаргою.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2019 року апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2009 року - задоволено, рішення в частині задоволених позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами - ТОВ "Дніпропетровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності - скасувано та у скасованій частині ухвалено нове. У задоволенні позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами - ТОВ "Дніпропетровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13 травня 2020 року ухвали Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня та від 13 листопада 2018 року і постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2019 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою Прокуратура Дніпропетровської області просила поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що не була залучена судом до участі у справі, не була присутньою під час проголошення судового рішення, тому право на оскарження судового рішення набула з моменту ознайомлення з матеріалами справи 08.10.2018 року.

При вирішені питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що зазначені обставини не можуть бути визнані судом підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Положення пунктів 1, 2 ч.2 ст. 358 ЦПК України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), є винятками із загального правила, передбаченого ч.2 ст. 358 ЦПК України. Тому у випадках, коли за правилами дії норми у часі не діє норма частини другої статті 358 ЦПК України, не діють і винятки з неї.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними. Оскільки апеляційна скарга прокуратури Дніпропетровської області подана на судове рішення від 26 серпня 2009 року, строк на апеляційне оскарження якого був встановлений абзацом третім частиною третьою статті 297 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та сплив на час подання апеляційної скарги у жовтні 2018 року, на таку скаргу не можуть бути розповсюджені положення частини другої статті 358 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, й відповідно і випадки, які як виключення передбачені для поновлення строку на апеляційне оскарження. Крім того, органи прокуратури в силу своєї правосуб`єктності не можуть розглядатися в контексті п. 1 ч.2 ст.358 ЦПК України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) як особи, не повідомлені про розгляд справи або не залучені до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Це правило може бути реалізоване органами прокуратури лише в разі, якщо вони були стороною у справі, і діяли не в інтересах держави, а у власних інтересах, як сторона цивільної справи (і при цьому не були повідомлені про справу або залучені до участі у ній). Згідно зі статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Враховуючи імперативний характер положень абзацу 3 частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року та те, що річний строк, визначений для прокуратури, є присічним і поновленню не підлягає, то суд позбавлений у цьому випадку можливості оцінювати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Враховуючи викладене, клопотання про поновлення строку не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту

судового рішення, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», зазначив, що, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків. Враховуючи вищевикладене, клопотання про поновлення строку не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, тому наявні підстави, відповідно до ч.2 ст. 358 ЦПК України, для відмови у відкритті апеляційного провадження. Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Прокуратурі Дніпропетровської області у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини» про зобов`язання вчинити певні дії та за позовом третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності.

Ухвала Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Суддя Л.О. Каратаєва