РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2020 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мартьянова С.М.

секретаря судових засідань Турчак М.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача: Франківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання батьківства, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача: Франківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання батьківства.

Позовні вимоги мотивує тим, що він та відповідач з 1989 року та по сьогоднішній день перебувають у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина, яка була зареєстрована Франківським районним у місті Львові відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, як ОСОБА_3 . Враховуючи, що на момент народження сина, позивач та відповідачка в шлюбі не перебували та спільної заяви про визнання походження дитини до органу ДРАЦС подавали, то запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження був внесений за прізвищем та громадянством матері, ім`я та по батькові батька дитини записані згідно ч.1 ст. 135 СК України. Позивач свого батьківства щодо ОСОБА_3 ніколи не заперечував, з моменту народження дитини, разом з ОСОБА_2 доглядали, утримували та виховували спільного сина. Причиною того, що позивач одразу не був зареєстрований у встановленому законодавством порядку батьком ОСОБА_3 було те, що таким чином дитину вирішила зареєструвати відповідач.

Представник позивача подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить позов задоволити, оскільки ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 та розгляд справи проводити без її участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.10.2019 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Львові, про що зроблено відповідний актовий запис №5. Матір`ю зазначена ОСОБА_2 . Батьком зазначений ОСОБА_4 Місце державної реєстрації - Франківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Також судом встановлено, що згідно акту №354 ЛКП «Вулецьке» від 05.10.2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєстрований, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно копії паспорта серії КС743461 позивач ОСОБА_1 також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Франківської районної адміністрації від 18.10.2010 року №501 дано згоду на реєстрацію, з пропуском строку народження неповнолітньої дитини та внести в актовий запис про народження такі дані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати - ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 31 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року визначено, що встановлення і заперечення батьківства або материнства визначається за законодавством Договірної Сторони, громадянином якої дитина є за народженням.

Згідно із ст.65 Закону України «Про міжнародне приватне право» 23 червня 2005 року встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.

Згідно із ч.1 та ч.4ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1.ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим статтею 128 СК України регламентовано, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Крім того, згідно п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відтак оскільки як установлено судом визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; позивач звернувся до суду із таким спором, бо в інший спосіб внести зміни до актового запису неможливо і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів, а тому позов слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 141, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства - задоволити.

Визнати ОСОБА_1 ( паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 17.12.2009 року Франківським РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису №5 від 21.10.2010 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: в відомостях про батька зазначити ОСОБА_1 , уродженця міста Львів (паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 17.12.2009 року Франківським РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_3 ), змінити прізвище дитини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » про що видати нове свідоцтво про народження.

Видати нове свідоцтво про народження.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача: Франківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, , адреса: 79013, м.Львів, вул. Генерала Чупринки, 29

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Повний текст рішення складено 24.03.2020 року.

Суддя Мартьянова С.М.