Справа № 128/1238/19
Провадження № 22-ц/801/576/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 рокуСправа № 128/1238/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя - доповідач),

суддів: Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Кирилюк Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області у складі судді Карпінської Ю. Ф. від 21 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

11 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась з цим позовом.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивачки в судове засідання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, просила скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що суд першої інстанції безпідставно не допустив до участі у справі в якості її представника ОСОБА_4 , у судові засідання вона не з`являлась, тому що не могла отримати правової допомоги у Вінницькому місцевому центрі безоплатної вторинної правової допомоги, про що у кожному випадку повідомляла суд.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 і ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Судом встановлено, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 тричі поспіль: 31 жовтня 2019 року, 25 листопада 2019 року та 21 січня 2020 року не з`явилась в судове засідання, не подаючи заяви про розгляд справи у її відсутності.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, чинне цивільне процесуальне законодавство місить імперативний припис суду щодо постановлення ухвали про залишення без розгляду позовної заяви в разі повторної, тобто другої поспіль неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, за виключенням випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Натомість, причини повторної неявки позивача, як і наявність чи відсутність заяви із повідомленням про такі причини правового значення для вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України не мають.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дії суду, як особливого суб`єкта владних повноважень, регламентовані процесуальним кодексом та не допускають аналогії закону, чи аналогії права. Дискреція суду на обрання варіантів дій має бути прямо передбачена в процесуальному законі.

Граматичний (мовний, текстовий) аналіз частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що терміни «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані.

Не передбачається у частині п`ятій статті 223 ЦПК України та пункті 5 частини першої статті 257 ЦПК України можливість для суду інших варіантів дій, окрім залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на це, повноваження суду залишити позовну заяву без розгляду не є дискреційним.

Відтак, за змістом зазначених вище норм в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд безальтернативно зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Таким чином, встановивши, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи позивачка ОСОБА_1 повторно не з`явилась в судове засідання, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність залишення її позовної заяви без розгляду.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про безпідставну відмову судом першої інстанції у допуску до участі у справі в якості представника ОСОБА_1 . ОСОБА_4 .

Згідно з частиною першою статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною першою статті 60 ЦПК України установлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник (батьки, усиновлювачі, опікуни, піклувальники чи інші особи, визначені законом, щодо захисту прав, свобод та інтересів малолітніх, недієздатних, неповнолітніх та обмежено дієздатних осіб (стаття 59 ЦК України)).

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесені зміни до Конституції України, зокрема, доповнено Основний Закон статтею 131-2, відповідно до частини першої, третьої та четвертої якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

За змістом пункту 1 частини першої статті 1, частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом, склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Отже, установивши, що ОСОБА_4 не є адвокатом, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність законних підстав допускати його до участі у справі як представника ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст постанови складено 26 березня 2020 року)

Суддя-доповідач О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета