Справа № 587/2191/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року Сумський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Черних О. М.,

з участю секретаря судового засідання Землюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Нижньосироватської сільської ради (с. Н.Сироватка, вул. Сумська, 167, Сумського району, Сумської області) про встановлення фактів та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Нижньосироватської сільської ради, який в подальшому уточнила, та просить встановити факт належності померлому ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай), факт прийняття нею спадщини після померлого ОСОБА_2 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 3,18 умовних кадастрових гектарах згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0230446 від 12.06.1997 року.

Свою заяву мотивує тим, що її дід ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі й на земельну частку (пай) розміром 3,18 умовних кадастрових гектарах згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0230446 від 12.06.1997 року. За життя він склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідав їй. Вона фактично прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. Проте не може оформити право власності на зазначену земельну ділянку, оскільки в сертифікаті прізвище діда вказано « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ».

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу слухати у їх відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Сільський голова Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області надіслав суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутністю представника відповідача, покладаються на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 червня 1997 року КСП «Червоненське» було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0230446, відповідно до якого ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної частки в натурі (на місцевості). Але в даному Сертифікаті була допущена помилка в написанні прізвища, а саме вказано « ОСОБА_3 » замість правильного ОСОБА_4 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до заповіту, складеного 12 жовтня 2005 року, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповідав ОСОБА_1 , позивачу по справі (а.с. 10).

Відповідно до довідки № 759, виданої 16.10.2018 року Нижньосироватською сільською радою Сумського району, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з № 05, на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Склад сім`ї: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не зареєстрована, але проживала (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів, визначених чітким переліком. Згідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення факту прийняття спадщини та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 необхідне для прийняття позивачкою спадщини за заповітом.

Таким чином, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 за життя набув право на земельну частку (пай), тому наявні усі підстави для визнання права власності на земельну частку (пай) за позивачем ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за заповітом після смерті останнього.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1261, 1296 ЦК України та ст. ст. 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Нижньосироватської сільської ради (с. Н.Сироватка, вул. Сумська, 167, Сумського району, Сумської області) про встановлення фактів та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 сертифікату на земельну частку (пай) серія СМ № 0230446 від 12.06.1997 року у розмірі 3,18 умовних кадастрових гектара, який був виданий на підставі рішення Сумської райдержадміністрації від 12.06.1997 року № 198 на землю, що перебувала в КСП «Червоненське» та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 17.06.1997 року за № 455.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , до якої входить право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серія СМ № 0230446 від 12.06.1997 року у розмірі 3,18 умовних кадастрових гектара, що був виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Сумської райдержадміністрації від 12.06.1997 року № 198 на землю, що перебувала в КСП «Червоненське» та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 17.06.1997 року за № 455.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну частку (пай) в розмірі 3,18 умовних кадастрових гектара згідно сертифікату серія СМ № 0230446 від 12.06.1997 року, який був виданий на підставі рішення Сумської райдержадміністрації від 12.06.1997 року № 198 на землю, що перебувала в КСП «Червоненське» та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 17.06.1997 року за № 455.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Черних