Справа № 326/304/20
Провадження № 2/326/142/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів; зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (в особі представника - адвоката Бучакчийського В.С.) звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити його від аліментів, встановлених рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 19.08.2005 та стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з відповідачкою ОСОБА_2 перебував у шлюбі з 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Приморського районного суду від 19.08.2005 позивач зобов`язаний сплачувати відповідачці аліменти на утримання сина в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 15.07.2005 і до досягнення ним повноліття. Після розірвання шлюбу син проживав з відповідачкою. З червня 2016 року син мешкає разом з позивачем. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина не надає (а.с.1-3).

Відповідачкою ОСОБА_2 подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 39 036,12 грн. за період з 19.08.2005 по 22.06.2016. В обґрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 жодного разу не виконав, покладений на нього рішенням суду обов`язок та не сплачував аліменти на утримання сина. Внаслідок чого станом на 22.06.2016 утворилась заборгованість в розмірі 39 036,12 грн. Відповідач мав можливість сплачувати аліменти, однак умисно ухилявся від їх сплати. Лише 20.08.2019 ОСОБА_1 сплатив 5000 грн. та 20.03.2020 35 000 грн. боргу по аліментам, сплативши всю суму заборгованості. Враховуючи ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача слід стягнути 39 036,12 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини (а.с.18-20).

В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити, застосувавши строк позовної давності. Відповідач ОСОБА_2 проти первісного позову не заперечує, вимоги за зустрічним позовом просить задовольнити (а.с.41-43).

Тому суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу.

Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердянськ Запорізької області, його батьками є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (а.с.4).

06 жовтня 2005 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.5).

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 19.08.2005 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, починаючи з 15.07.2005, та 300 грн. на її утримання, щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.6).

Висновком Приморської РДА Запорізької області від 11.10.2016 визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , 1966 року народження; зобов`язано батька ОСОБА_1 не чинити перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю ОСОБА_2 , налаштовувати сина на поважливе ставлення до матері, дотримуватись рішень, рекомендацій райдержадміністрації, як органу опіки та піклування та рішень суду (а.с.8).

Згідно з довідкою приватного комплексу безперервної освіти «Школа «ЕйдоС» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в даному закладі освіти з 26.01.2017. У січні 2017 року з батьком ОСОБА_1 був укладений договір на термін з 26.01.2017 по 15.06.2017 та оплачений, згідно з протоколом договірної оплати за надання послуг з повної загальної середньої освіти на суму 9 400 грн. У вересні 2017 року, перевівши сина до 9 класу, батько оплатив по договору від 01.09.2017 за весь термін (з 01.09.2017 по 15.06.2018), згідно з протоколом договірної оплати за надання послуг з повної загальної середньої освіти 33 250 грн. У вересні 2018 року, перевівши сина до 10 класу, батько оплатив по договору від 01.09.2019 за весь термін (з 01.09.2018 по 15.06.2019), згідно з протоколом договірної оплати за надання послуг з повної загальної середньої освіти 19 000 грн. У вересні 2019 року, перевівши сина до 11 класу, батько оплатив по договору від 02.09.2019 за 2 місяці (з 02.09.2019 по 31.10.2019), згідно з протоколом договірної оплати за надання послуг з повної загальної середньої освіти 7 500 грн. (а.с.9).

У листі державного виконавця Приморського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Путько В .І . заборгованість за виконавчим листом № 2-839 виданого 19.08.2005 Приморським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, заборгованість за даним виконавчим документом складає 34 036,12 грн. станом на 22.06.2016 (з червня 2016 року по 19.02.2020 стягувач не має претензій щодо сплати аліментів), що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів. Станом на 16.04.2020 заборгованість по сплаті аліментів сплачено (а.с.10, 27-28).

ОСОБА_2 надано розрахунок пені за несплату аліментів стягнути з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина за виконавчим листом № 2-839 від 19.08.2005 виданого Приморським районним судом Запорізької області з ОСОБА_1 , за період з 19.08.2005 по 22.06.2016 загальна сума пені за несплату аліментів складає 1 208 060 грн. (а.с.31-34).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Так, за змістом ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи, що на даний час неповнолітній ОСОБА_3 не проживає з матір`ю, а проживає з батьком та перебуває на його утриманні, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь матері аліментів, які стягуються на підставі рішення Приморського районного суду Запорізької області від 19.08.2005.

При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 є працездатною особою, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та достатнім буде 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, суд вважає первісний позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені);

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок пені за несплату аліментів зроблений за період з 19.08.2005 по 22.06.2016 (а.с.31-34), а ОСОБА_2 до суду звернулась за захистом свого порушеного права 21 квітня 2020 року (а.с.18-20), тобто після спливу спеціального річного строку позовної давності пред`явлення позовної вимоги про стягнення неустойки.

З урахуванням наведеного у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 9, 10, 12, 18, 95, 247, 263-265, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлених рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 19.08.2005.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт НОМЕР_1 , ІПН - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 (паспорт НОМЕР_3 , ІПН - НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Суддя: Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

22.05.20