КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/488/2020
Провадження № 22-з/824/386/2020
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
20 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача Рейнарт І.М.
суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Басса Олександра Олександровича про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, завданих залиттям квартири,
рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 59 370грн матеріальних збитків, 5 681грн 71коп. - інфляційну складову боргу, 1 346грн 80коп. - три відсотки річних, 5 000грн - моральної шкоди, 1 000грн - витрат за проведення дослідження (оцінки) щодо завданих збитків, 1 057грн 20коп. - судового збору, а всього - 73 455грн 71коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 березня 2019 року змінено, викладено резолютивну частину у наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка проживає у АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який проживає у АДРЕСА_2 , у відшкодування матеріальної шкоди 40 867грн, у відшкодування моральної шкоди 5 000грн, 1 057грн 20коп. судового збору, а всього 46 924грн 20коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.».

27 березня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Басса О.О. про відшкодування судових витрат, в якій заявник просить постановити додаткове судове рішення та стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій на загальну суму 18 050грн.

Представник позивача посилається на недостатність у повному обсязі доказів фактично понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу на момент ухвалення рішення судом першої та апеляційної інстанцій.

23 квітня 2020р. до Київського апеляційного суду надійшли заперечення

ОСОБА_2 на вищезазначену заяву, в яких відповідач просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, посилаючись на їх безпідставне завищення, неспівмірність із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також пропущенням строку на подачу даної заяви.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 270 ЦПК України колегія суддів не вбачає необхідності викликати учасників справи у судове засідання для вирішення даного питання.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, заяву та надані документи, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У ЦПК України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу, та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, інші судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У мотивувальній частині постанови Київського апеляційного суду від 17 березня 2020 року зазначено, що колегія суддів погоджується з розміром судового збору та судових витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем, і які були визначені судом першої інстанції.

Разом з цим, у резолютивній частині постанови не зазначено про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000грн витрат за проведення дослідження (оцінки) щодо завданих збитків, які були стягнені судом першої інстанції, тому резолютивна частина постанови від 17 березня 2020 року підлягає доповненню в цій частині.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару

(фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву.

Положення частини тринадцятої статті 141 ЦПК України зобов`язують суд апеляційної чи касаційної інстанції змінити розподіл судових витрат, якщо відповідний суд

не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове.

Як зазначила Велика Палата Верховного суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивач зазначив попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат на правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції у сумі 11 000грн та надав копію договору про надання правової допомоги № 52 від 1 червня 2018р., укладеного ОСОБА_1 з адвокатом Печерської колегії адвокатів м. Києва Бассом О.О. (с.с.58-60 т.1).

Разом з цим, до ухвалення рішення судом першої інстанції та протягом п`яти днів після ухвалення рішення ні позивачем, ні його представником суду не були надані докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, а отже позивач пропустив строк для подання доказів понесених витрат. При цьому у заяві від 20 березня 2020 року представник позивача не просив поновити пропущений процесуальний строк та не вказав про поважність причин його пропуску.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів вважає, що в частині вирішення питання про стягнення витрат у розмірі 9 500грн (витрати у суді першої інстанції) заяву представника позивача необхідно залишити без розгляду, так як докази подані поза межами строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

При вирішенні питання про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката Басса О.О. у апеляційному суді, колегія суддів враховує пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність у контексті обсягу заперечень, наданих відповідачкою.

До заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом Бассом О.О. додані: копія додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 52 від 1 червня 2018р., пунктом 2 якого визначено ціну послуг адвоката за одну робочу годину у розмірі 950грн; звіт про виконання робіт (щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості) адвокатом Бассом О.О. відповідно до договору про надання правової допомоги № 52 від 1 червня 2018р., який містить види виконаних адвокатом робіт, витрачені дні та час, а також їх вартість; акт №005/1-ПД здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17 березня 2020р.; рахунок на оплату № РФ-0000052 від 17 березня 2020р. на суму 18 050грн та квитанція № 23 від 17 березня 2020р. про сплату ОСОБА_1 18 050грн;

Перевіряючи надані документи, колегією суддів встановлено, що зазначений у звіті про виконання робіт обсяг виконаних робіт, не відповідає наявним у матеріалах справи документам.

Зокрема, у судових засіданнях 20 червня 2019р. та 25 червня 2019р. участь приймав адвокат Грушка В.І., який представляв інтереси позивача на підставі ордеру серія КВ № 452253 від 12 червня 2019р., виданого ним особисто, тому колегія суддів не вважає можливим стягнути кошти за участь у вказаних судових засіданнях адвоката Басса О.О., з яким ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги № 52 від 1 червня 2018р. і на підставі якого постановлено питання про стягнення витрат на правничу

допомогу.

Крім того, з протоколів судових засідань вбачається, що 29 жовтня 2019 року судове засідання тривало 15хв., а 3 березня 2020 року - 10хв., тому відсутні підстави для стягнення за участь у вказаних судових засідання адвоката Басса О.О. протягом 1год., у зв`язку із чим колегія суддів зменшує зазначені витрати пропорційно витраченому адвокатом часу, а саме: 29 жовтня 2019р. - 237грн 50коп., 3 березня 2020р. - 158грн 30коп..

Також колегія суддів вважає, що не підлягають стягненню витрати на складання 5 листопада 2019 року клопотання відносно експертизи, оскільки ні позивач, ні його представник участі у судовому засіданні у вказану дату не приймали, а клопотання до канцелярії суду було здано після судового засідання та постановлення ухвали про проведення судової експертизи.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що відшкодуванню позивачу підлягають належним чином обґрунтовані та підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 145грн 80коп.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Басса Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , яка проживає у АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , який проживає у АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 145грн 80коп. та 1 000грн витрат за проведення дослідження (оцінки) щодо завданих збитків, а всього 6 145грн 80коп.

У частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у Дарницькому районному суду міста Києва у розмірі 9 500грн заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Басса Олександра Олександровича залишити без розгляду.

В іншій частині заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Басса Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк