Справа № 344/4709/20
Провадження № 22-ц/4808/886/20
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

06 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,

секретаря Турів О.М.,

з участю представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про залучення її до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про визнання незаконним та скасування наказу № 02-7-к від 19 березня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

В провадженні Івано-Франківського апеляційного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про визнання незаконним та скасування наказу № 02-7-к від 19 березня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулуза апеляційними скаргами Фонду соціального страхування України та ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 25 травня 2020 року.

06 жовтня 2020 року ОСОБА_2 подала клопотання про її залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та зупинення провадження у справі.

Клопотання мотивоване тим, що рішення у даній справі впливає на її права та обов`язки щодо однієї зі сторін, а також в провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувала справа № 344/7885/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.09.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, саме по факту тих обставин в зв`язку з чим він був звільнений 19.03.2020.

Посилаючись на об`єктивну неможливість розгляду даної справи до завершення розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки факти, встановлені у такій справі мають преюдиційне значення для розгляду даної справи, просила задовольнити клопотання.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Шунтов Олександр Михайлович заперечив проти задоволення заявленого клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду з`ясовує питання про склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є, зокрема, визнання незаконним та скасування наказу № 02-7-к від 19 березня 2020 року яким звільнено ОСОБА_1 з роботи, який підписаний директором виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Думою О.О. Таким чином, рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки даної особи, яка не брала участі у справі, тому з метою реалізації права особи, яка не брала участі у справі при її розгляді в суді першої інстанції, на таку участь клопотання в частині її залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, підлягає до задоволення.

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено перелік підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, зокрема, пунктом 6 частини першої вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

За пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 761/47606/17.

Встановлено, що позов про визнання незаконним та скасування наказу № 02-7-к від 19 березня 2020 року, яким звільнено ОСОБА_1 з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу пред`явлений ОСОБА_1 08.04.2020 року. На підтвердження заявлених вимог ним подані, зокрема, копія оскаржуваного наказу, копія акта від 06.03.2020, копія його повідомлення про потенційний конфлікт інтересів від 17.12.2019, копії листа Фонду від 21.02.2020 та відповіді на такий, копія посадової інструкції начальника відділу медичних та соціальних послуг, копії положень про управління виконавчої дирекції Фонду в Івано-Франківській області та про Тисменицьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду в Івано-Франківській області. До апеляційної скарги ОСОБА_2 долучено, зокрема, копію доповідної записки за результатами перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства від 13.03.2020, копії пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , копію наказу від 01.04.2019.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про визнання незаконним та скасування наказу № 02-7-к від 19 березня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулудозволяють суду апеляційної інстанції встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення клопотання в частині зупинення провадження у справі немає, оскільки зібрані докази, надані в суді першої та апеляційної інстанції дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 251, 352, 365 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити частково.

Залучити ОСОБА_2 до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про визнання незаконним та скасування наказу № 02-7-к від 19 березня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У задоволенні вимоги про зупинення провадження у даній справі до вирішення судом іншої справи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк