Справа № 481/878/20
Провадж.№ 2/481/344/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

22.10.2020 рокуроку Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

Встановив:

У липні 2020 року ОСОБА_1 заявив цивільний позов у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.08.2019 близько 20 години 00 хвилин відповідач ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи легковим автомобілем, марки ВАЗ-211440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Н-11 «Дніпропетровськ - Миколаїв», в напрямку з м. Новий Буг, Миколаївської області до м. Миколаїв та вирішив здійснити маневр - розворот, аби повернутись до м. Новий Буг, Миколаївської області. Так, з метою виконання маневру, знаходячись на відрізку дороги 232 км + 635 м, з`їхав на вищевказаному автомобілі на узбіччя траси Н-11 «Миколаїв-Дніпропетровськ» та в подальшому, здійснюючи розворот в напрямку м. Новий Буг, Миколаївської області, виїхав на проїжджу частину автодороги та в момент перебування автомобіля в положенні в поперек автодороги допустив зіткнення з мотоциклом марки «Yamaha FZ-6-R», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , котрий рухався в попутному напрямку з м. Новий Буг, Миколаївської області в напрямку м. Миколаїв. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості на лікування яких було витрачено 17016,49 гривень. У зв`язку із вищезазначеним просив стягнути із останнього завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 17016,49 гривень. Крім того йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю, душевних стражданнях в зв`язку з тривалим лікуванням, перенесенням багатьох операцій та надання йому статусу особи з інвалідністю розмір якої він оцінює в 50 000 гривень.

Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.07.2020 року визнано винним ОСОБА_2 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України і призначено покарання,стягнуто процесуальні витрати, скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді від 12.08.2019р. та вирішено долю речових доказів.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01.10.2020 року вирок в частині вирішення позовної заяви потерпілого - скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції в цій частині в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок набрав законної сили.

Ухвалою від 09.10.2020 року справа була прийнята до провадження та призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення.

Оскільки судове засідання проведене без участі сторін, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у випадку якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно вимог ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.07.2020 року №481/878/20, в частині, яка ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01.10.2020 року залишена без змін, визнано винним ОСОБА_2 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України.

Зокрема встановлено, що 06.08.2019 близько 20 години 00 хвилин водій ОСОБА_2 в порушення п.п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи легковим автомобілем, марки ВАЗ-211440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває в технічно справному стані, рухався по сухій асфальтованій проїжджій частині автодороги Н-11 «Дніпропетровськ - Миколаїв», яка має дві смуги для руху (по одній у кожному напрямку), в межах своєї смуги для руху, в напрямку з м. Новий Буг, Миколаївської області до м. Миколаїв. Після виїзду за межі населеного пункту м. Новий Буг, Миколаївської області, рухаючись в напрямку м. Миколаїв, ОСОБА_2 , вирішив здійснити маневр - розворот, аби повернутись до м. Новий Буг, Миколаївської області. Так, 06.08.2019 близько 20 години 10 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи за кермом автомобіля марки ВАЗ-211440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою виконання маневру, знаходячись на відрізку дороги 232 км + 635 м, з`їхав на вищевказаному автомобілі на узбіччя траси Н-11 «Миколаїв-Дніпропетровськ» та в подальшому, у порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.2. 12.3, ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпек: іншим учасникам руху, здійснюючи розворот в напрямку м. Новий Буг, Миколаївської області, виїхав на проїжджу частину автодороги та в момент перебування автомобіля в положенні в поперек автодороги допустив зіткнення з мотоциклом марки «Yamaha FZ-6-R», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , котрий рухався в попутному напрямку з м. Новий Буг, Миколаївської області в напрямку м. Миколаїв. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому крижі, розрив лобкового сполучення малого тазу зі зміщенням, дріб`язковий перелом правої ключиці зі зміщенням, дріб`язковий перелом лівої променевої кістки зі зміщенням, відрив кісткового фрагмента поперечного відростка L5 зліва, геомгіома тіла L5, травматичний шок 2 ст. Всі наявні ушкодження спричинили тривалий розлад здоров`я (більше ніж на 21 добу) і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_2 , вимог п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 10.2, 12.3, Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином, сам факт ДТП, вина ОСОБА_2 та спричинення шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_1 підтверджуються вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.07.2020 року №481/878/20 зміненого ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01.10.2020 року.

Відповідно до ч.1,2ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 8 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі - Постанова) судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Слід наголосити, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, у тому числі якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч. 2ст. 1167 ЦК України).

Виходячи з роз`яснень, наданих у п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди (зі змінами та доповненнями) при вирішенні вимог про відшкодування витрат на лікування, посилене харчування та сторонній догляд судам належить виходити з того, що: а) компенсація (відшкодування) витрат на додаткове харчування, якщо його неможливо забезпечити в лікувально-профілактичному або реабілітаційному закладі, визначається за раціоном, складеним дієтологом чи лікарем, який лікує, та затвердженим МСЕК (у відповідних випадкахсудово-медичною експертизою) на підставі інформації органів державної статистики про середні ціни на продукти харчування в торговельній мережі того місяця, в якому їх придбали; в) розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №51/22 від 21.04.2020 року (проведеної в межах розгляду кримінального провадження) встановлено що у ОСОБА_1 мають місце тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому крижі, розрив лобкового сполучення малого тазу зі зміщенням, дріб`язковий перелом правої ключиці зі зміщенням, дріб`язковий перелом лівої променевої кістки зі зміщенням, відрив кісткового фрагмента поперечного відростка L5 зліва, геомгіома тіла L5, травматичний шок 2 ст. Всі наявні ушкодження спричинили тривалий розлад здоров`я (більше ніж на 21 добу) і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

На лікування позивачем було витрачено 17016,49 грн., що підтверджується наданими копіями чеків та товарних накладних.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо визнає підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Суд вважає також доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях особи, фізичному болю (в зв`язку з тривалим лікуванням, перенесенням багатьох операцій та як наслідок надання потерпілому статусу особи з інвалідністю). Вирішуючи питання розміру відшкодування суд враховує глибину та тривалість заподіяних душевних страждань, тяжкість тілесних ушкоджень, визнання позову у повному обсязі відповідачем і з урахуванням принципу розумності, об`єктивності та справедливості вважає достатньою компенсацією стягнення 50000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,4,5,12,76,78, 206,263-265 ЦПК України, суд,

Ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної із заподіянням шкоди здоров`ю і лікуванням 17 016,49 грн., у відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 22.10.2020 року.

Суддя О.В.Уманська