РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року

м. Рівне

Справа № 2-862/11

Провадження № 22-ц/4815/1141/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Тхоревський С.О.,

учасники справи:

боржник ОСОБА_1 ,

заявник державний виконавець Рівненського районного відділу

ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції

(м. Львів) Потоня Діана Олександрівна,

стягувач АТ КБ "Приватбанк"

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Дяденчуком Анатолієм Івановичем на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 28 липня 2020 року (ухвалене у складі судді Красовського О.О.) у справі за поданням державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Потоні Д.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,-

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Рівненського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Потоня Д.О. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України документа ОСОБА_1 .

Подання мотивує тим, що на виконанні Рівненського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №52562215 з виконання виконавчого листа № 2-862/11 виданого 29.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 2 627 315, 65 грн.

Зазначає, що боржником до теперішнього часу рішення суду не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Просить подання задовольнити та тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за кордон до виконання ним своїх зобов`язань без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28 липня 2020 року подання державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Потоні Д.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, покладених виконавчим листом №2-862/11, виданим 29.10.2013 року Рівненським районним судом Рівненської області на виконання рішення цього ж суду від 02.09.2013 року.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, представник ОСОБА_1 адвокат Дяденчук А.І. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що встановлення та доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань є обов`язковим для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Стверджує, що задовольняючи подання державного виконавця, місцевим судом не враховано, що останнім не надано доказів, а відтак не доведено факт свідомого та умисного ухилення боржником від виконання рішення суду.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким в задоволенні подання державного виконавця відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч.4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Одним із заходів виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Судом встановлено, що у Рівненському РВ ДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №52562215 з виконання виконавчого листа № 2-862/11 виданого 29.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 2 627 315,65 грн..

Постановою державного виконавця від 04 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-862/11 виданого 29.10.2013 року.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України, на запит державного виконавця за податковим номером ОСОБА_1 , юридичну особу або фізичну особу-підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

Постановою державного виконавця від 18 травня 2020 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення цієї постанови.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України, інформація про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами та щодо осіб, які отримують пенсію - відсутня.

Згідно відповіді МВС України, на запит державного виконавця щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, за ним зареєстровано транспортний засіб BARKAS, д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою державного виконавця від 30 червня 2020 року даний транспортний засіб оголошено у розшук, оскільки за місцем проживання боржника його не було знайдено, що вбачається з акту державного виконавця.

Державним виконавцем було встановлено наявність у боржника на праві власності нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення цокольного поверху, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та цілісний майновий комплекс, об`єкт житлової нерухомості, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно акту державного виконавця від 02 липня 2020 року складеного за місцем знаходження майна, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що дане приміщення, яке належить божнику, здається ним в оренду під продовольчий магазин.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено обов`язок судів застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній із сторін.

Згідно ч. 5 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження" боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Натомість, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про виконання ОСОБА_1 обов`язків, передбачених нормами ЗУ "Про виконавче провадження". Декларацію про доходи та майно не подано.

Боржник рішення суду добровільно не виконав, на виклики державного виконавця щодо надання пояснень про причини невиконання рішення суду не з`являвся, причини неявки не повідомляв.

Судом не встановлено жодних дій чи намагань ОСОБА_1 щодо виконання або часткового виконання рішення суду, а тому така його бездіяльність розцінюється судом як ухилення від виконання зобов`язань, які покладені на нього рішенням суду.

З огляду на наведене, в діях ОСОБА_1 вбачається винна бездіяльність щодо виконання виконавчого документу, що є підставою для звернення до суду в порядку ст. 441 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що державним виконавцем вживаються всі передбачені законом заходи, спрямовані на примусове виконання виконавчого документу, а боржник ухиляється від його виконання.

Підстав для скасування ухвали суду та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Дяденчуком Анатолієм Івановичем залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 28 липня 2020 року - без змін.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2020 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.