Ухвала

25 травня 2020 року

м. Київ

справа № 296/10272/18

провадження № 61-8186ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діють ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , подану їх представником ОСОБА_6 , на постанову Житомирського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діють ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД про відшкодування компенсації за скасування рейсу,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діють ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ЯнЕір» ЛТД про відшкодування компенсації за скасування рейсу у розмірі 65 340,00 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14 січня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ЯнЕір» ЛТД на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якого діють ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 компенсацію за скасування рейсу в розмірі по 10 648,20 грн кожному. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що у разі скасування рейсу (що в даному випадку аналогічно відмові у перевезенні) перевізник зобов`язаний запропонувати пасажиру на вибір відшкодування повної вартості квитка або зміну маршруту до кінцевого пункту призначення (тобто виконати обов`язок відповідно до частини другої статті 104 Повітряного кодексу України (далі - ПК України)), а також виплатити компенсацію. Відповідачем не доведено належними доказами відсутність своєї вини у скасуванні рейсу, а тому він не може бути звільненим від виплати компенсації пасажирам за скасування рейсу згідно частини третьої статті 105 ПК України.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що рейс за маршрутом Київ-Шарм-ель-Шейх було затримано за непередбачуваних та випадкових технічних причин і обставин, а саме: заміни повітряного судна, що перешкоджали безпечному виконанню польоту, які загрожували життю та здоров`ю пасажирів вказаного рейсу. Таким чином апеляційний суд дійшов висновку, що обставини, передбачені частиною першою статті 104 ПК України, які б передбачали застосування частин четвертої, п`ятої статті 104 цього Кодексу (виплата компенсації, зокрема, у розмірі 400 євро - для рейсів дальністю від 1 500 до 3 500 км), відсутні.

У травні 2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діють ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_6 звернулися до Верхового Суду з касаційною скаргою, у якій просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У відповідності до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Предметом позову у даній справі є відшкодування компенсації за скасування рейсу.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 65 340,00 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню,однак такі є необґрунтованими й не спростовують визначення цієї справи як малозначної.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Заявники у касаційній скарзі вказують, що дана справа має для них виняткове значення, однакці доводи не містять правових підстав для розгляду малозначної справи в касаційному порядку. Незгода заявників з оскаржуваним судовим рішенням у цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Посилання заявника на те, щосправа становить значний суспільний інтерес, не обґрунтовані належним чином та не підтверджені відповідними доказами.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

У відповідності до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, статтею 260, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діють ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , поданою їх представником ОСОБА_6 , на постанову Житомирського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діють ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯнЕір» ЛТД про відшкодування компенсації за скасування рейсу.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко