Справа № 509/3873/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Козирського Є.С.

при секретарі Мочернюк В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, клопотання ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандард Фінанс Групп», ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , про визнання незаконним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходиться вказана цивільна справа.

За ухвалою судді від 28.08.2018 року було відкрито провадження по даній справі та задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на будинок відпочинку, загальною площею - 54,1 кв. м., житловою площею - 13,8 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га, кадастровий номер :02:007:0451, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .; на житловий будинок, загальною площею 333,6 кв. м., житловою площею 127,7 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; на земельну ділянку(цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,112 га, кадастровий номер: :02:007:0450, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 квітня 2019 року провадження по даній справі було зупинено до набрання законної сили рішенням Одеського апеляційного суду у справі № 22-ц/813/3975/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду від 28 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», ТОВ «Стандард Фінанс Групп», ОСОБА_2 , третя особа Одеське обласне управління національного банку України, про визнання договорів відступлення права вимоги (цесії) від 14.03.2017 року недійсним та про визнання договору відступлення права вимоги (реєстраційний № 1017) від 15.03.2017 року недійсними.

28.05.2020 року до Овідіопольського районного суду Одеської області від відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про зустрічне забезпечення позову, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.05.2020 року на електронну адресу отримала лист-пропозицію від ОСОБА_7 з пропозицією продажу належного їй житлового будинку, площею 333,6 кв.м., та земельної ділянки (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,112 га, кадастровий номер: :02:007:0450, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 загалом за 1 500 000,00 грн. 27.05.2020 року ОСОБА_3 на електронну адресу направила відповідь ОСОБА_7 про те, що на теперішній час на житловий будинок та земельну ділянку ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.08.2018 року по справі №509/3873/18 накладено арешт, що унеможливлює його відчуження. Таким чином, неможливість ОСОБА_3 реалізувати своє конституційне право вільно розпоряджатися своєю власністю, через наявність арешту нерухомого майна, вчиненого за клопотанням позивача, можливо захистити шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі, яка була запропонована потенційним покупцем, та не реалізована ним у зв`язку з наявністю заборони.

Також, обов`язковою підставою для зустрічного забезпечення позову є те, що у позивача відсутнє майно, яке не перебуває під обтяженням на яке реально можливо було б звернути стягнення за понесені збитки.

З наведених підстав просить суд поновити провадження у справі № 509/3873/18 на час розгляду клопотання про зустрічне забезпечення позову; визначити позивачеві ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) розмір зустрічного забезпечення в сумі 1 500 000,00 гривень та зобов`язати позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у строк, що не перевищую десяти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення позову та зобов`язати позивача у вказаний строк надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

28 травня 2020 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандард Фінанс Групп», ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , про визнання незаконним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння , для розгляду клопотання ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову.

Представник позивача ОСОБА_1 проти задоволення вказаного клопотання заперечував. Також зазначив, що відповідач вже звертався із клопотанням про зустрічне забезпечення позову, шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у сумі 1 360880 грн., яке судом було задоволено частково та визначено позивачу розмір зустрічного забезпечення у сумі 65000,00 грн., який позивачем був внесений на депозитний рахунок суду. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується для відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Представник позивача наголосив, що якщо у задоволенні позову ОСОБА_4 буде відмовлено, відповідач ОСОБА_3 взагалі не зазнає збитків. Також зазначила, що ухвала суду від 14.09.2018 року про застосування зустрічного забезпечення сторонами не оскаржувалась.

Відповідач ОСОБА_2 , який також представляє ОСОБА_3 клопотання про зустрічне забезпечення позову підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином.

Представник ТОВ «Стандард Фінанс Групп» в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали клопотання та справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Він має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути у результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст.154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Згідно із ч. 5 ст.154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

У відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Частина 7 ст.154 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

Також частиною 8 ст. 154 ЦПК України визначено, що строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

З аналізу наведених норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідачу зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18,154 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про зустрічне забезпечення. При цьому відповідно до ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, тільки у випадку забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

У принципі 7 доповіді Асоціації міжнародного права «Про забезпечувальні і запобіжні заходи в міжнародному цивільному процесі», ILA,1996) зазначається, що суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, за позивачем не зареєстровано цінного рухомого чи не рухомого майна, за рахунок якого можливо відшкодувати вірогідні збитки, яких понесе відповідач у випадку відмови у задоволенні позову, а тому згідно п.1 ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний в даному випадку застосувати зустрічне забезпечення.

Натомість, суд приймаючи рішення про застосування зустрічного забезпечення вважає за необхідне зазначити, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи та повинен бути співрозмірним із заходами забезпечення позову та розміром збитків, яких може понести відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Так 25.05.2020 року ОСОБА_3 на електронну адресу отримала лист-пропозицію від ОСОБА_7 з пропозицією продажу належного їй житлового будинку, площею 333,6 кв.м., та земельної ділянки (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,112 га, кадастровий номер: :02:007:0450, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 загалом за 1 500 000,00 грн.

27.05.2020 року ОСОБА_3 на електронну адресу направила відповідь ОСОБА_7 про те, що на теперішній час на житловий будинок та земельну ділянку ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.08.2018 року по справі №509/3873/18 накладено арешт, що унеможливлює його відчуження.

Згідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до ч.2 ст.22 ЦК України, серед іншого, збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року клопотання ОСОБА_2 задоволено частково, визначено позивачеві ОСОБА_4 розмір зустрічного забезпечення у сумі 65000,00 грн., який позивачем був внесений на депозитний рахунок суду. Розмір зустрічного забезпечення, встановлений судом ухвалою від 14.09.2018 року у сумі 65000,00 грн. на час розгляду первісного клопотання про зустрічне забезпечення позову був достатньою компенсацією можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Твердження позивачки щодо повторного звернення відповідача із клопотанням про зустрічне забезпечення позову, що не відповідає ЦПК України, суд не може прийняти до уваги, оскільки діючий ЦПК України не встановлює кількісних обмежень щодо подання сторонами клопотань про зустрічне забезпечення.

Судом встановлено, що підставою для повторного звернення з клопотанням про зустрічне забезпечення позову стало те, що 25.05.2020 року до відповідачки письмово звернувся гр. ОСОБА_7 з пропозицією продажу належного їй будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 загалом за 1 500 000,00 грн.

В свою чергу, відповідачка, як власниця нерухомого майна 27.05.2020 року письмово повідомила громадянина про те, що не має можливості реалізувати своє право на відчуження нерухомого майна у зв`язку з його арештом на підставі ухвали суду.

Таким чином, як пояснює представник відповідача, з моменту повідомлення громадянина про неможливість продажу нерухомого майна, тобто з 27.06.2020 року у відповідачки настали збитки (упущена вигода) в розумінні ч.2 ст. 22 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Представником відповідача до клопотання про зустрічне забезпечення позову надано копію Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості земельної ділянки загальною площею 0,112 га., кадастровий №:02:007:0450 за адресою: АДРЕСА_2 від 27.05.2020 року виконаною ТОВ «Інжиніринговий центр «Екскон» (ідентифікатор за базою ФДМУ №ЛЕХОФМ157422) ринкова вартість складає 163 384,00 грн. без ПДВ та копію Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 333,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 від 27.05.2020 року виконаною ТОВ «Інжиніринговий центр «Екскон» (ідентифікатор за базою ФДМУ №ГРТМУВ286235) ринкова вартість складає 1 283 286,00 грн. без ПДВ. Таким чином, загальна ринкова вартість вищезазначеного житлового будинку та земельної ділянки складає 1 446 670,00 грн. без ПДВ.

З урахуванням кризових явищ в економіці України, в тому числі знецінення національної валюти, вартість нерухомого майна істотно знижується. Неможливість розпорядитися відповідним майном може призвести до зниження вартості нерухомого майна та як наслідок реалізації його за ціною, що є істотно нижчою за ринкову.

Визначена в результаті незалежної оцінки вартість майна є сумою коштів, які відповідач міг би отримати у своє розпорядження внаслідок його продажу покупцям за ринковою вартістю.

Також, представником відповідача разом з клопотанням про зустрічне забезпечення позову надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №210323321 від 27.05.2020 року про відсутність у позивача ОСОБА_4 будь-якого зареєстрованого на території України майна, достатнього для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що клопотання відповідача про зустрічне забезпечення обгрунтоване, оскільки, дійсно, відповідач, як власник нерухомого майна, якою вона є на даний час, обмежена у його розпорядженні і внаслідок такого обмеження, може нести непрямі збитки (упущена вигода).

Судом встановлено, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, що є підставою для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що представник відповідача надав суду докази того, що відповідач ОСОБА_3 несе збитки в зв`язку з застосуванням заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_4 , вважаю клопотання необхідно задовольнити частково, та застосувати зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_4 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 1 381 670,00 грн. (1 446 670,00 грн. /загальна ринкова вартість нерухомого майна згідно звіту/ 65000,00 грн. /розмір зустрічного забезпечення, встановлений судом ухвалою від 14.09.2018 року та який внесений позивачем на депозитний рахунок суду/.

Частина 9 ст.154 ЦПК України передбачає, що особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Частина 10 ст.154 ЦПК України передбачає,що якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандард Фінанс Групп», ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , про визнання незаконним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Визначити позивачеві ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_1 ) розмір зустрічного забезпечення у сумі 1 381 670,00 грн. та зобов`язати позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду (Отримувач: ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (ЄДРПОУ):26302945, Банк отримувача: ДКСУ, м.Київ , МФО: 820172, рахунок отримувача: UA0005435 ) у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та зобов`язати позивача у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення в поряду ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Оскарження ухвали про зустрічне забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складено 09.06.2020 року.

Суддя Є.С. Козирський