КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/7372/2020 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року, ухвалене у складі судді Белоконної І.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 у серпні 2019 року звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням зменшених позовних вимог просить стягнути заборгованість за орендну плату у розмірі 25 842 грн 86 коп. та нараховані проценти відповідно до умов договору у розмірі 31 011 грн 43 коп.

Посилається на те, що 27.08.2018 року між ОСОБА_1 та товариством Tavo bustas, резидент Республіки Литви, в особі позивача ОСОБА_2 укладено Договір оренди автомобіля марки «Volkswagen Polo», що належить Tavo bustas на праві власності для роботи в таксі на території м. Києва та Київської області.

18 січня 2019 року вищевказаний автомобіль було розмитнено та присвоєно державний номерний знак НОМЕР_1 , право власності на автомобіль перейшло до ОСОБА_2 .

За умовами договору його строк дії встановлюється з 28.08.2018 року по 28.02.2019 року та може бути зменшеним за погодженням сторін. Приймання та передача предмета договору оренди відбувається за актом приймання-передачі предмета договору.

24 січня 2019 року відповідач перестав виконувати взяті на себе зобов`язання по сплаті орендної плати, яка складає 2 700 грн 00 коп. на тиждень.

Оскільки орендар не передав орендодавцю належним чином автомобіль за актом приймання - передачі та продовжує користуватися ним, на думку позивача, договір оренди автомобіля є продовженим ще на 6 місяців до 28.08.2019 року включно.

Згідно умов договору оренди, у випадку порушення орендарем строків внесення орендної плати згідно умов цього договору останній сплачує орендодавцю пеню в розмірі 20 % за кожен день прострочення, нарахованого на суму заборгованості, але не більше розміру пені, встановленої чинним законодавством.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди транспортного засобу у розмірі 25 842 грн 86 коп., пеню у розмірі 31 011 грн 43 коп., судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

Повернуто з державного бюджету ОСОБА_2 надміру сплачений судовий збір у розмірі 747 грн 85 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Посилається на те, що 24 січня 2019 року ОСОБА_1 було скоєно ДТП, внаслідок чого транспортний засіб позивача пошкоджено та з цього часу транспортний засіб знаходиться у позивача. Укладений між сторонами письмовий договір оренди автомобіля не був нотаріально посвідчений сторонами, тому він є нікчемним правочином, який не встановлює для сторін ані прав, ані будь - яких обов`язків, тому заявлені позовні вимоги безпідставні.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що станом на 01.04.2019 року пошкодження на автомобілі, який є предметом договору оренди відповідачем не усунуті, що свідчить про порушення ним умов договору та неповернення автомобіля орендодавцю в належному стані. Факт виконання відповідачем умов договору щодо орендної плати та користування автомобілем в період з 27.08.2018 року по 23.01.2019 року свідчить про погодження з підписаним нормативно - правовим регулюванням без додаткового нотаріального засвідчення вказаних приписів. Крім того, жодних зауважень до умов договору з 27.01.2018 року до моменту відкриття провадження у справі зі сторони скаржника не виникало.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з 24.01.2019 року відповідач перестав здійснювати будь-які платежі на користь позивача на виконання договору оренди. З вини відповідача 24.01.2019 року було пошкоджено автомобіль «Volkswagen Polo», який є предметом договору оренди. Станом на 01.04.2019 року пошкодження на автомобілі відповідачем не усунуті, що свідчить про порушення умов договору останнім та неповернення автомобіля орендодавцю в належному стані.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 27 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та товариством Tavo bustas, резидент Республіки Литви, в особі позивача ОСОБА_2 укладено Договір оренди автомобіля № 1, відповідно до умов якого орендодавець передав орендарю у платне користування автомобіль «Volkswagen Polo», номер кузова НОМЕР_2 , колір срібний (сірий), номер реєстрації НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля в органах НОМЕР_4 , що належить Tavo bustasна праві власності для роботи в таксі на території м. Києва та Київської області (а.с.29-36).

18 січня 2019 року вищевказаний автомобіль було розмитнено та присвоєно державний номерний знак НОМЕР_1 , право власності на автомобіль перейшло до ОСОБА_2 , що підтверджується технічним паспортом серії НОМЕР_5 (а.с.36).

За умовами п. 1.3 договору, строк дії договору встановлюється з 28.08.2018року по 28.02.2019 року та може бути зменшеним за погодженням сторін.

Відповідно до п. 2.6. приймання та передача предмета договору оренди відбувається за актом приймання-передачі предмета договору.

Згідно п4.2. договору оренди предмет оренди повинен бути повернутий орендодавцю в робочому стані в комплекті повністю заправлений газом та бензином разом з необхідною документацією.

Відповідно до п. 2.1 договору орендна плата складає 2 700,00 грн на тиждень.

Відповідно до положень ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Сторонами не надано суду доказів звернення один до одного із заявою про припинення дії договору оренди та укладення акту приймання - передачі, тому суд дійшов вірного висновку, що вказаний договір з 01.03.2019 року вважається поновленим на шестимісячний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

З наданого позивачем витягу з банківської картки судом встановлено, що останній орендний платіж здійснено відповідачем 23.01.2019 року, що свідчить про добросовісне виконання ним умов договору до вказаної дати (а.с.26). Факт виконання відповідачем ОСОБА_1 умов договору щодо орендної плати та користування автомобілем в період з 27.08.2018 року по 23.01.2019 року додатково свідчить про погодження з підписаним нормативно-правовим регулюванням без додаткового нотаріального засвідчення вказаних приписів.

Крім того,у матеріалах справи відсутні докази, що відповідач звертався до позивача із пропозицією нотаріально засвідчити договір оренди автомобіля, яким він користується, тому суд дійшов правильного висновку, що посилання відповідача на нікчемність договору безпідставне.

Судом встановлено, що починаючи з 24.01.2019 року відповідач припинив здійснювати будь-які платежі на користь позивача на виконання договору оренди з тих підстав, що предмет договору було пошкоджено і відповідач не мав можливості ним користуватися.

Відповідно до ч. 1 ст. 801 ЦК України наймач зобов`язаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані.

Згідноч. 1 ст. 803 ЦК України наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.

Судомвстановлено, що з вини ОСОБА_1 24.01.2019рокубуло пошкоджено автомобіль «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 . Станом на 01.04.2019рокупошкодження на автомобілі, який є предметом договору оренди, відповідачем не усунуті, що свідчить про порушення ним умов договору та неповернення автомобіля орендодавцю в належному стані.

Згідно п. 5.2. договору оренди у випадку порушення орендарем строків внесення орендної плати згідно умов цього договору останній сплачує орендодавцю пеню в розмірі 20% за кожен день прострочення, нарахованого на суму заборгованості, але не більше максимального розміру пені, встановленого чинним законодавством.

Враховуючирозмір щотижневої орендної плати та пені за неналежне виконання умов договору оренди, розрахунок наданий позивачем, який не спростовано відповідачем, суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за оренду автомобіля у розмірі 25 842грн 86 коп. та пеню у розмірі 31 011грн 43 коп.

Відповідно до ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України ОСОБА_1 ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не надав доказів на підтвердження факту передачі орендодавцю автомобіля належним чином за актом приймання - передачі відповідно до умов договору.

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що з 24.01.2019 року пошкоджений автомобіль знаходиться у позивача ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 безпідставні, оскільки укладений письмовий договір оренди автомобіля не був нотаріально посвідчений та є нікчемним правочином, колегія суддів не приймає до уваги.

З наданих суду доказів вбачається, що в період з 27.08.2018 року по 23.01.2019 року відповідач виконував умови договору щодо орендної плати за користування автомобілем, що свідчить про вільне волевиявлення відповідача щодо виконання умов договору до 23.01.2019 року. Жодних зауважень до умов договору оренди, зокрема щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору, з моменту укладення договору до моменту відкриття провадження у вказаній справі зі сторони відповідача не виникало.

Встановивши фактичні обставини справи та дослідивши надані докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 травня 2020 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.