Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/433/20
Провадження № 2/499/205/20
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

20 травня 2020 року смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., перевіривши на виконання вимог ст.175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради Іванівського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про продовження строку прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування та виділ земельної ділянки в натурі

ВСТАНОВИВ:

В провадження Іванівського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява. Підставою позову є та обставина, що позивач у позасудовому порядку не може оформити право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском строку визначеного для подання заяви про прийняття спадщини. Предметом позову є 1/3 частини земельної ділянки, розташованої на території Калинівської сільської ради, масив НОМЕР_1 , ділянка НОМЕР_2 , належній померлому ОСОБА_4 та 1/3 частини майнового паю у пайовому фонді ТОВ «Колос».

При вирішенні питання про відкриття провадження, суддею було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175,176 ЦПК України та підлягає залишенню без руху у зв`язку з наступним.

У відповідності до ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Так, відповідно до вказаної норми, дана позовна заява не відповідає вимогам п.п. 6, 7, 8, 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України.

У порушення п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не зазначенені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, оскільки згідно статті 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема, видають свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії тощо. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. (ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до положення статті 16 Цивільного процесуального кодексу України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, в даному конкретному випадку, враховуючи вимоги позивача та їх підстави, наведені в позовній заяві, суд констатує той факт, що позивачу необхідно звернутися до нотаріуса та в разі отримання вмотивованої постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, звернутися до суду для захисту своїх прав.

У порушення п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивачем не вказано відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

У порушення до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не зазначено, чи існують докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено, які із доказів, що долучені до позову та перелічені у додатках є в наявності в оригіналах у позивача, а які перебувають у інших осіб.

Згідно з ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Під час перевірки копій документів, що були додані до матеріалів позовної заяви, на предмет їх відповідності ст.95 ЦПК України слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 7.04.2003 №55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції від 18.06.2015 №1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до п.8 розд.10 зазначених правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Таким чином, додані до матеріалів справи копії документів не посвідчені жодним чином.

В порушення п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В супереч п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 рік становить 2102 грн.

Згідно з ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплаті підлягає судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (продовження строку для прийняття спадщини та виділ земельної ділянки в натурі) та дві вимоги майнового характеру (визнання права власності на спадкове майно на землю та майновий пай).

До позовної заяви позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 840,20 грн. з урахуванням зазначеної ціни позову.

Відповідно до ч.1 ст.176ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

У позовній заяві вказано ціну позову 21293,73 грн., що складає 1/3 частини вартості земельної ділянки та вартості майнового паю, при цьому вартість земельної ділянки визначена відповідно до нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, проведеної у 2004 році, однак згідно п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна. У зв`язку з чим, вказана нормативно-грошова оцінка земельної ділянки проведена 16 років тому, тому дійсною вважатися не може, у зв`язку з чим позивачу необхідно зазначити ціну позову згідно з нормативно-грошовою оцінкою земельної ділянки станом на 2020 рік.

При цьому суддя зазначає, що по перше, в позовній заяві ставиться окрім вимог майнового характеру, дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду докази, які підтверджують реальну вартість нерухомого майна станом на час звернення до суду та здійснити доплату судового збору з урахуванням дійсної вартості 1/3 частини земельної ділянки, виходячи з позовних вимог та вже сплаченого судового збору у розмірі 840,20 грн, а також здійснити оплату судового збору за дві вимоги немайнового характеру (840,20грн. *2).

Тому, з урахуванням частини 1 статті 185 ЦПК, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовною заявою, суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя роз`яснює позивачу, що усунення недоліків позовної заяви має відбуватися шляхом подання позовної заяви в новій редакції у відповідності до кількості сторін по справі та належним чином засвідчених документів, які додаються до позовної заяви, а також їх копій відповідно до кількості відповідачів.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті6розділу1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» ).

З огляду на наведене, вказану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 95, 175, 177, 185 ЦПК, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради Іванівського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про продовження строку прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування та виділ земельної ділянки в натурі - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який становить сім днів з дня отримання нею копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяІ. В. Погорєлов