Справа № 2-467/09
Провадження №2-во/548/37/19
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2020 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Старокожка В.П.,
за участю секретаря судового засідання - Комаренко В.М.,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (про розподіл судових витрат) по справі за уточненою заявою ОСОБА_2 , предстаник заявника - адвокат Павелко Руслан Сергійович - про виправлення описки в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11.08.2009 року по справі № 2-467/09,
Позиції учасників справи, процесуальні дії, вчинені по справі.
20.02.2020 відповідач звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення по справі № 2-467/09, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, зазначивши, що крім витрат на правову допомогу ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору на апеляційному етапі.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи сповіщені належним чином, однак при чини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши заяву позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення по справі.
Вивчивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що 05.11.2018 року адвокат Павелко Р.С. в інтересах свого повірителя ОСОБА_2 звернувся до Хорольського районного суду з заявою про виправлення описки в рішенні суду від 11 серпня 2009 року по цивільній справі № 2-467/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно. Вказаним рішенням суду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.
Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року заяву представника заявника ОСОБА_2 адвоката Павелка Руслана Сергійовича про виправлення описки задоволено, виправлено описки, допущені в рішенні в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11.08.2009 року «Фрунзе - а» виправлено на «Фрунзе-б ».
Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 26.06.2019 року.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16.08.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк 10 днів для виправлення недоліків скарги, а саме сплати судового збору розмірі 384,20 грн.
30.08.2019 року ОСОБА_1 було виправлено недоліки скарги та сплачено судовий збір у розмірі 384,20 грн, що підтверджується копією квитанції № 15 від 30.08.2019 року в зв`язку з чим 09.09.2019 року апеляційне провадження по справі було відкрито.
Постановою колегії судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року вищевказану ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.
12.11.2019 року суддею Коновод О.В. задоволено заяву головуючого про самовідвід, в порядку ст. 33 ЦПК України справу передано для розгляду судді Старокожко В.П.
Ухвалою Хорольського районного суду від 26.12.2019 року в задоволенні уточнених вимог ОСОБА_2 , предстаник заявника - адвокат Павелко Руслан Сергійович - про виправлення описки в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11.08.2009 року по справі № 2-467/09 відмовлено.
Норми права, застосовані судом.
Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 21 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6, 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI).
Відповідно до п. 35 Постанови, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Пунктом 37 Постанови передбачено, що, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правами, передбаченими статтею 88 ЦПК. У разі якщо з певних причин у цих випадках суд вищої інстанції не змінив рішення суду в частині розподілу судових витрат, це питання вирішується цим судом на підставі статті 220 ЦПК або судом першої інстанції, який розглянув справу, за заявою заінтересованої особи. Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.
Відповідно до пункту 48 Постанови витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Мотивована оцінка аргументів сторін.
Так, судом встановлено, що при подачі апеляційної скарги на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року про виправлення описок в рішенні суду ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі 384,20 грн.
За наслідками розгляду апеляційної скарги оскаржувану ухвалу скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції, в ході якого спір вирішено на користь ОСОБА_1 , однак питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось.
Зважаючи на положення вказаної вище постанови пленуму, згідно яких у випадку передачі справи на розгляд суду І-ї інстанції після скасування ухвали, що підлягає окремому оскарженню від рішення суду, що мало місце в даній справі, питання про судові витрати підлягає вирішенню Хорольським районним судом.
Така норма є логічною і підлягає застосуванню в даній ситуації, оскільки питання про розподіл судових витрат є доцільним для вирішення під час ухвалення кінцевого рішення по справі, яке було винесено в даному випадку Хорольским районним судом Полтавським судом 26.12.2019 року.
Суд констатує, що п. 37 вказаної постанови пленуму суду вищої інстанції хоч і містить положення, які відсилають до цивільно-процесувального законодавства старої редакції, однак з огляду на те, що оскаржувана постанова входила до переліку оскаржуваних ухвал, зазначеному у цивільно-процесуальному кодексі як старої, так і нової редакції, а повноваження суду апеляційної інстанції в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, не були змінені після набрання чинності змін, внесених до ЦПК, суд вважає за можливе застосувати п. 37 вищезазначеної постанови та здійснити розподіл судових витрат.
Оскільки у задоволенні вимог ОСОБА_2 судом відмовленно, з останнього на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 384,20 грн.
Разом з тим, у відповідності до положень пункту 48 Постанови пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого судові витрати, в тому числі на правничу допомогу, мають бути документально підтверджені та доведені, суд не може визнати такими витрати ОСОБА_1 на правову допомогу.
З огляду на те, що на даний час граничний розмір компенсації витрат на правничу допомогу не визначений у зв`язку з втратою чинності відповідного закону, враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази (угоди та додатки про надання правової допомоги, рахунки, чеки), які б підтверджували витрати ОСОБА_1 , пов`язані із наданням правничої допомоги, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат на отримання правничої допомоги, які, як вбачається з матеріалів справ, фактично не були понесені ОСОБА_1 .
На підставі вищевикладеного, суд вважає заяву про ухвалення додаткового рішення такою, що підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 270 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (про розподіл судових витрат) по справі за уточненою заявою ОСОБА_2 , предстаник заявника - адвокат Павелко Руслан Сергійович - про виправлення описки в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11.08.2009 року по справі № 2-467/09 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого останнім судового збору при подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.
В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 про розподіл судових витрат відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду або, у відповідності до п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до Хорольського районного суду Полтавської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту судового рішення: 28.04.2020

Головуючий: