РІШЕННЯ Іменем України (заочне)
м. Балаклія 09 червня 2020 рокуСправа №630/74/20 2/610/379/2020

Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Купіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Денисової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Балаклія Харківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 630/74/20 (провадження № 2/610/379/2020) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

установив:

26 березня 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області із Люботинського міського суду Харківської області на підставі ухвали від 04.03.2020 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 7960 грн. та моральної шкоди у розмірі 7000 грн. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач повернула їй автомобіль ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 у пошкодженому стані, ремонт позивач провела за власний рахунок, а відповідач ухиляється від повернення грошей за ремонт автомобіля.

Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, однак у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником автомобіля ВАЗ 2109 р.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до розписки від 24.03.2019 ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 , за усною домовленістю визначено, що добова оплата за користування автомобілем складає 200 грн. Також відповідач зобов`язалась у разі ДТП, угону, пожежі або іншої втрати повідомити про це господаря автомобіля, відремонтувати за власний рахунок, якщо це її провина.

12.08.2019 ОСОБА_1 звернулась до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області із заявою, в якій вказала, що їй належить автомобіль ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 , вона дала об`яву в газету про його продаж в розстрочку. 24.03.2019 їй зателефонувала жінка, яка приїхала до позивача, оглянула автомобіль і написала розписку про стан автомобіля. За період експлуатації автомобіля, він був пошкоджений. 12.08.2019 о 18.00 год автомобіль повернув чоловік, який представився сином цієї жінки, автомобіль був пошкоджений, також він не сплатив 6000 грн. за експлуатацію автомобіля.

Протоколом огляду місця події від 12.08.2019 встановлено, що автомобіль ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору має наступні пошкодження: вм`ятина на лівому передньому крилі, вм`ятина на даху з водійського боку, вм`ятина на ляді багажного відділення.

Відповідно до акту здачі-прийому робіт від 27.08.2019 та квитанції №446988 від 27.08.2019 вартість ремонту автомобіля ВАЗ 2109 складає 7960 грн.

30.08.2019 ОСОБА_1 направила претензію ОСОБА_2 з вимогою відшкодувати їй витрати на ремонт автомобіля, на яку відповідач не відреагувала.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи з цього, відповідач має відшкодувати позивачу матеріальну шкоду у сумі 7960 грн., а відтак позов у цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 7000 грн. При цьому посилалась на те, що внаслідок пошкодження автомобіля відповідач нанесла їй суттєвої моральної шкоди, оскільки її протиправні дії призвели до порушення її активної та нормальної життєдіяльності, погіршили фізичний та психологічний стан позивача, яка перебувала у постійному стресі, знаходилась на лікуванні з 18.10.2019 по 28.10.2019, що вбачається із копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого 3961.

Окрім виписки із медичної карти, позивачем не надано доказів спричинення їй моральної шкоди, пошкоджений автомобіль їй повернули у серпні 2019, а у лікарні вона перебувала у жовтні 2019 року, жодних інших доказів надано не було, а відтак суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення моральної слід відмовити з огляду на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність самої спричиненої моральної шкоди, її розміру, а також причинного зв`язку між діями відповідача та цією шкодою.

Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК Серії ХАР-07 №019294, ОСОБА_1 має другу групу інвалідності.

Враховуючи те, що у відповідності до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, тому за правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 7960 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У відповідності до п.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 .

Копію рішення направити відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням не пізніше двох днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Купін