СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/88/20
ун. № 759/7643/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 151, 152, 183 ЦПК України заяви ОСОБА_1 , яка здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2020 року ОСОБА_1 , який здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :75:141:0017, що належить ОСОБА_3 до якого буде пред`явлений позов, та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної нерухомості.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені ст. 151 ЦПК України.

Порядок подання заяви про забезпечення позову визначений ст. 152 ЦПК України. Поряд з цим загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені ст. 183 ЦПК України.

Встановлено, що дана заява не відповідає вимогам процесуального закону з огляду на нижче наведене.

У порушення п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заявник, не вказує предмет позову та не обґрунтовує необхідність забезпечення цього позову.

При зверненні до суду з заявою про забезпечення позову, всупереч вимогам п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Систематично аналізуючи норми щодо порядку забезпечення позову і, зокрема застосування зустрічного забезпечення (ст.ст.151-154 ЦПК України), слід відмітити чіткий алгоритм, закладений законодавцем при вирішенні питання забезпечення позову. А саме: подаючи заяву про забезпечення позову, заявник зобов`язаний запропонувати зустрічне забезпечення суду, а суд, при вирішенні питання забезпечення позову з`ясовує обставини справи та застосовує заходи зустрічного забезпечення, які мають бути спів мірними із заходами забезпечення позову.

Згідно ч.4 ст.154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, повязаних із забезпеченням позову, та права суду або застосовувати його, або ні. У даному випадку суд вважає, застосувати зустрічне забезпечення.

У пунктах четвертому, шостому постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення повинна містити: інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Такими відомостями у даному випадку є повідомлення у тому числі, і про всі судові процеси та ухвалені рішення щодо спірного нерухомого майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 151, 153, 183, 260, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва.

Суддя: І.Ю. Миколаєць