З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Провадження № 2/521/2933/20
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Шудра Г.С.,
Учасники справи:
Представник позивача ОСОБА_2
Відповідач Акціонерного товариства «Альфа Банк»
Третя особа: Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи»
Представник третьої особи Пергаєв Михайло Євгенович
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24 січня 2017 року належить на праві власності автомобіль марки «BMW» моделі «Х5», рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_2 . Наразі позивач має намір відчужити вказаний автомобіль, однак, як виявилося, він позбавлений можливості розпоряджатися належним йому майном, оскільки даний транспортний засіб знаходиться під обтяженням. Про наявність обтяження позивачу випадково стало відомо перед укладенням правочину з продажу автомобілю, після отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Як вбачається із Витягу, реєстратором Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна на підставі кредитного договору, обтяжувач - ПАТ «Альфа-Банк»; боржник - ОСОБА_3 .
На момент укладання правочину з придбання автомобілю він був вільний від будь-яких обтяжень. Зазначена інформація в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ретельно перевірялася безпосередньо в момент укладення договору, оскільки наявність обтяжень унеможливила б укладення угоди, зняття та постановку на облік авто. Обтяження у вигляді застави на належне позивачу на праві власності рухоме майно зареєстровано 11 січня 2018 року, тобто майже через рік після укладення договору купівлі-продажу. Боржник за кредитним договором - ОСОБА_3 навіть не є особою, в якої ОСОБА_1 придбав транспортний засіб. Так, після ОСОБА_3 щонайменше двічі змінювались власники авто, зокрема, перед придбанням автомобілю позивачем він був знятий з обліку з ОСОБА_4 . Отже, Позивач є добросовісним набувачем автомобілю та купуючи дане рухоме майно він був певен про відсутність обтяжень на майні. При постановці на облік автомобіль було перевірено і не виявлено будь-яких заборон на його відчуження.
Позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки він не знав і не міг знати про наявність згадуваного кредитного договору, укладеного між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_3 . Оскільки на час відчуження спірного транспортного засобу, боржником та придбанням його позивачем у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його (автомобіля) обтяження, відсутні і підстави для збереження сили застави для ОСОБА_1 , як нового власника майна. Так, очевидним є те, що у зв`язку із накладенням на автомобіль обтяження, позивач, будучи добросовісним набувачем, не може в повній мірі використовувати своє право власності на майно, оскільки позбавлений права розпоряджатися власністю. Тому, виникає необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна.
Представник позивача надав до суду заява про розгляд справи за його відсутністю, позов просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач Акціонерне товариство «Альфа Банк» та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, були сповіщені належним чином.
Порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про виникнення, зміни та припинення обтяжень регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року, Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830 (із змінами та доповненнями) та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29 липня 2004 року № 73/5.
Наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2006 року № 57/5 (із змінами) «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна» реєстраторами Реєстру визначені державні, приватні нотаріуси та їх помічники, державні та приватні виконавці, податкові керуючі, а також ДП «НАІС» та його філії у випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до п. 2 Порядку, Державний реєстр обтяжень рухомого майна - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Держатель реєстру - Міністерство юстиції України, що забезпечує ведення реєстру. Адміністратор реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Міністерства юстиції України, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення реєстру, збереження та захист даних, що містяться у реєстрі.
У статті 43 Закону зазначається, що реєстрація обтяжень в Державному реєстру обтяжень рухомого майна здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються: - відомості про обтяжувача та боржника; - посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувана. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача; - опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації; - відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження.
Обтяженням, відповідно до ст. 3 Закону, є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.
Відповідно до ст. 4 Закону, обтяження поділяються на публічні (виникають на підставі закону або рішення суду) та приватні (забезпечувальні та договірні).
З 07 вересня 2017 року, у зв`язку із змінами в чинному законодавстві, ДП «НАІС» та його філії здійснюють реєстрацію, зміну/припинення публічних обтяжень, які виникають виключно па підставі судових рішень, крім випадків, коли таке судове рішення виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень (в межах виконавчого провадження).
При здійсненні державної реєстрації обтяжень рухомого майна реєстратор Реєстру, а саме: ДП «НАІС» та його філії, виконують суто механічну функцію по внесенню/виключенню до/з Реєстру відомостей про обтяження майна на підставах, передбачених чинним законодавством України. При цьому, реєстратор не уповноважений на прийняття власних управлінських рішень щодо накладення чи припинення обтяжень та на здійснення правової оцінки відомостей, що містяться у заявах.
Згідно зі ст. 2 Закону обтяжувачем є уповноважений орган при публічному обтяженні; кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов`язанням; власник рухомого майна, що знаходиться у володінні боржника; будь-яка інша особа, на користь якої встановлюється договірне обтяження; особа, яка здійснює управління рухомим майном в інтересах кредитора.
Згідно п. 5 Порядку - державна реєстрація приватних обтяжень рухомого майна проводиться будь-яким нотаріусом або його помічником, які відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до Реєстру, а також адміністратором Реєстру та його філіями на підставі відповідного договору. Державна реєстрація публічних обтяжень рухомого майна, які виникають на підставі судових рішень, проводиться адміністратором Реєстру та його філіями (крім випадків, коли таке судове рішення виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень). Державна реєстрації публічних обтяжень рухомого майна під час примусового виконання рішень відповідно до закону проводиться державним або приватним виконавцем. Державна реєстрація податкової застави, предметом якої є рухоме майно, проводиться податковим керуючим, яким складено акт опису.
Згідно ч. 7 ст. 43 Закону, реєстраторам Реєстру забороняється вимагати від обтяжувана подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві.
У відповідності до положень ст. 43 Закону, відомості про припинення обтяження вносяться до Реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувана, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань чи індивідуальний реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження.
Частиною 3 ст. 44 Закону визначено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору Реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.
Таким чином, законодавством чітко визначено, що відповідальність за існування запису про обтяження в Реєстрі, який було внесено реєстратором у встановленому порядку, несе саме обтяжувач. При цьому, пунктом 3.2 Інструкції передбачено, що перед унесенням змін до запису реєстратор повинен знайти необхідний запис у Реєстрі. Ідентифікація запису в Реєстрі здійснюється за його реєстраційним номером. Для запобігання помилкам та гарантії внесення змін саме до того запису застосовується контрольна сума запису.
Реєстраційний номер та контрольна сума запису надаються при реєстрації запису в Реєстрі та відображаються у витязі про реєстрацію в Реєстрі, один примірник якого видається обтяжувану чи уповноваженій ним особі, а другий - надсилається боржнику. Реєстраційний номер запису в Реєстрі є незмінним протягом усього часу його існування, а контрольна сума перераховується після внесення кожної зміни до цього запису.
Відповідно до п. 6 Порядку, відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи поданої в електронній формі або у випадках, передбачених цим Порядком, в паперовій формі. У разі проведення державної реєстрації приватних обтяжень рухомого майна нотаріусом або його помічником, які відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до Реєстру, відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви, поданої виключно в паперовій формі. Заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження (далі - заява) у паперовій формі підписує обтяжувач, справжність підпису якого нотаріально засвідчується (крім випадків подання заяви щодо публічних обтяжень та випадків подання заяви нотаріусу, яким безпосередньо вчинено дію, спрямовану на виникнення, зміну, припинення обтяження, а також на звернення стягнення на предмет обтяження).
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, на рухоме майно позивача накладене приватне обтяження, де обтяжувачем є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», код 23494714 на підставі кредитного договору, серія та номер 490056287, виданий: 29 січня 2008 року, видавник ПАТ «Альфа-Банк», дане обтяження зареєстровано в Реєстрі 11 січня 2018 року за № 16662794 реєстратором: Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи».
Відтак, вилучення спірного запису, як приватного обтяження, можливе шляхом подання Обтяжувачем електронної заяви до ДП «НАІС» добровільно, або на виконання рішення суду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24 січня 2017 року належить на праві власності автомобіль марки BMW моделі «Х5», рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_2 .
На теперішній час, ОСОБА_1 має намір відчужити вказаний автомобіль, однак, як виявилося, він позбавлений можливості розпоряджатися належним йому майном, оскільки даний транспортний засіб знаходиться під обтяженням.
Про наявність обтяження ОСОБА_1 випадково стало відомо перед укладенням правочину з продажу автомобілю, після отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Згідно з Витягу, 11 січня 2018 року в 15:00:58 за №16662794 реєстратором Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна на підставі кредитного договору, серія та номер 490056287 від 29 січня 2008 року; обтяжувач - ПАТ «Альфа-Банк»; боржник - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , об`єкт обтяження: автомобіль легковий, BMW «Х5», рік випуску 2007, колір - чорний, тип - легковий універсал-В, номер об`єкта: НОМЕР_2 .
Вищезазначений транспортний засіб позивачем придбано 24 січня 2017 року та на момент укладання правочину з придбання автомобілю він був вільний від будь-яких обтяжень. Зазначена інформація в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна перевірялася безпосередньо в момент укладення договору, оскільки наявність обтяжень унеможливила б укладення угоди, зняття та постановку на облік авто. Обтяження у вигляді застави на належне позивачу на праві власності рухоме майно зареєстровано 11 січня 2018 року, тобто майже через рік після укладення договору купівлі-продажу.
Відсутність обтяжень на час реєстрації придбаного позивачем транспортного засобу, підтверджується листом Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області від 25 травня 2020 року №31/15-136 аз.
Боржник за кредитним договором - ОСОБА_3 не є особою, в якої ОСОБА_1 придбав транспортний засіб. Після ОСОБА_3 щонайменше двічі змінювались власники авто, зокрема, перед придбанням автомобілю позивачем він був знятий з обліку з ОСОБА_4 .
Тобто, позивач є добросовісним набувачем автомобілю марки BMW моделі «Х5» та купуючи дане рухоме майно він був певен про відсутність обтяжень на майні. При постановці на облік автомобіль було перевірено і не виявлено будь-яких заборон на його відчуження. Проте, наявність запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про обтяження транспортного засобу позбавляє позивача на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб розпоряджатися своїм майном, яке ним придбано добросовісно, що є порушенням ст. 41 Конституції України.
Також, застава є способом забезпечення зобов`язань; в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу» та стаття 572 ЦК України).
Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави.
Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
За змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.
Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
Системний аналіз наведених норм та зазначені у позовній заяві фактичні обставини, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки він не знав і не міг знати про наявність згадуваного кредитного договору, укладеного між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_3 .
Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.
Таким чином, оскільки на час відчуження спірного транспортного засобу, боржником та придбанням його позивачем у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його (автомобіля) обтяження, відсутні і підстави для збереження сили застави для ОСОБА_1 , як нового власника майна.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2018 року в справі № 333/6700/15-ц, провадження №61-2859 св 18.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Так, очевидним є те, що у зв`язку із накладенням на автомобіль обтяження, позивач, будучи добросовісним набувачем, не може в повній мірі використовувати своє право власності на майно, оскільки позбавлений права розпоряджатися власністю. Тому, виникає необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна.
Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 388, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 263, 265, 272, 280 284, 354, 355 - Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власності, а саме автомобілем: марки «BMW» моделі «Х5», рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_2 , шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключенням запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна: зареєстрованого 11 січня 2018 року в 15:00:58 за №16662794 реєстратором: Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: кредитний договір, серія та номер: 490056287, виданий: 29 січня 2008 року, видавник: ПАТ «Альфа-Банк»; об`єкт обтяження: автомобіль легковий, «BMW «Х5», рік випуску 2007, колір - чорний, тип - легковий універсал-В, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 ; обтяжувач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»; боржник: ОСОБА_3 , код: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 06 жовтня 2020 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.