Справа № 697/1851/17
Провадження № 8/697/1/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - О.М. Льон

за участю секретаря судового засідання - О.А. Десятник

представника заявника М ОСОБА_1 Ю. Бовшика

представника позивача В.М. Мосійчука

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Канів Черкаської області заяву ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ :

20.02.2020 представник заявника ОСОБА_2 звернувся в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Заява про перегляд рішення суду мотивована тим, що ОСОБА_4 звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності, посилаючись на те, що позивач з серпня 2005 року постійно використовує приміщення по АДРЕСА_1 , а саме: контора з прибудовами літ. «А-1, а,а,а» загальною площею 169, 7 кв.м.; ганок, заправка літ. «Б» - загальною площею 16,4 кв.м., формовочний цех з прибудовою літ. «В, в» - загальною площею 255,3 кв.м. Дані приміщення були надані йому власником ОСОБА_3 , про що свідчить його письмова згода на використання цих приміщень з подальшим набуттям права власності. Документи на користування даними приміщеннями не оформлялися. За весь час відкритого володіння вищевказаними приміщеннями, а саме з 2005 року власник ні разу не пред`явив йому вимоги щодо повернення власності. Продовжує відкрито, публічно, безперервно володіти чужим нерухомим майном понад 10 років, та несе витрати по утриманню майна: оплачує житлово-комунальні послуги, здійснює ремонт приміщень та інше. Суд, при розгляді справи досліджував зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та вважав, що позов підлягає до задоволення. Під час судового засідання суд також: встановлював той факт, що власником приміщення є ПП «Сікан С.А.» та в судовому рішенні послався на письмові докази (а.с.7-9 та а.с.10,11). Крім того, суд дав належну оцінку письмовому доказу - розписці від 18.08.2005, у якій відповідач ОСОБА_3 дав згоду на використання позивачем частини приміщень, з можливістю подальшого придбання. Вважає, що при розгляді справи ОСОБА_3 не був належним відповідачем так, як майно відповідно до договору біржового аукціону купівлі-продаж нерухомого майна, що знаходиться в податковій заставі реєстраційний № НОМЕР_1 від 05.05.2004 купував, як суб`єкт господарювання, а не як фізична особа. Установивши у справі, яка розглядалася, факт оформлення права приватної власності приватного підприємця та видачі йому свідоцтва про право власності на нежилі приміщення, суд першої інстанції безпідставно своїм рішенням змінив правовий режим майна приватного підприємця на режим майна фізичної особи чи спільного сумісного майна подружжя, оскільки з моменту внесення майна до статутного фонду підприємця є єдиним власником майна й це майно не може одночасно перебувати у власності інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що ПП «Сікан С ОСОБА_1 А ОСОБА_1 » використовує майно в підприємницькій діяльності, свідченням є договір оренди земельної ділянки між Канівською міською радою та ФОП «Сікан С.А.», яка не була залучена до справи, як третя особа так як при прийнятті такого рішення у позивача виникає право користування земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді м. Канева. Суд на час розгляду справи не вірно застосував норми матеріального права, а ОСОБА_3 не обізнаний в галузі права та при поданні заяви про розгляд справи без його участі та задоволенні позовних вимог не розумів наслідків прийняття такого рішення. Проте при зверненні до Канівської міської ради за переоформленням договору оренди земельної ділянки йому повідомлено, що підстав внесення змін до договору немає, так як за ним, як за ПП «Сікан ОСОБА_6 А.» не припинено право власності на частину майна, а за ОСОБА_7 лише визнано право власності. Про винесене судове рішення йому стало відомо лише 17.02.2020, коли звернувся до Канівської міської ради про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, а згодом до суду про отримання судового рішення та ознайомлення з матеріалами справи, а тому визначений п. 1 ч.2 ст. 423 та п. 1 ч. 1 ст.424 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими пропущено з поважних причин. Просить суд визнати поважними причинами пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, скасувати рішення Канівського міськрайонного суду від 07.09.2019 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити повністю.

В ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді від 02 березня 20 року заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було залишено без руху, на виконання якої 05.03.2020 до суду надійшла заява від представника заявника разом з квитанцією про сплату судового збору.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Русакова ГС від 10 березня 2020 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_3 та призначено судовий розгляд на 02.04.2020.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Льон О.М. від 21 квітня 2020 року дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21 травня 2020 року.

Представник заявника ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру серії СА №1001426 від 27.11.2019 (а.с.54) у судовому засіданні заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримав повністю, пояснив, що ОСОБА_3 не був належним відповідачем при розгляді справи за позовом ОСОБА_4 про визнання права власності, оскільки відповідно до договору біржового аукціону купівлі-продажу нерухомого майна, спірне майно було придбане ним, як приватним підприємцем. Вважає дану обставину нововиявленою. Підстав для визнання за ОСОБА_4 права власності на спірне майно за набувальною давністю у суду взагалі не було, так як в матеріалах справи відсутні докази про вільне безперервне користування майном, не зазначено з якого періоду позивач почав ним користуватися. ОСОБА_3 відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи надав згоду на використання майна, а не продаж. Рішення суду по справі заявником отримано лише 17 лютого 2020 року, даючи згоду на розгляд справи за його відсутності та визнання позову ОСОБА_3 не усвідомлював наслідків прийняття такого рішення, оскільки є юридично необізнаною особою. Просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду від 07.09.2019 та в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити повністю. Клопотання представника позивача адвоката Мосійчука В.М. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрат на правничу допомогу вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, розмір наданих послуг вважає не співмірним з даною категорією справи.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, але за участі його представника адвоката Мосійчука В.М. (а.с.83).

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Мосійчук В.М., який діє на підставі ордеру серії ЧК №59848 від 06.04.2020 (а.с.79) у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, пояснив, що обставини на які наголосив представник заявника не є нововиявленими, так як під час розгляду справи та винесення судового рішення від 07.09.2017, судом було досліджено усі вказані ним обставини, доводи представника заявника зводяться до переоцінки судом доказів, що не може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Вважає, що при винесенні судового рішення судом, зокрема, було встановлено факт того, що ОСОБА_3 будучи приватним підприємцем придбав спірне нерухоме майно, але враховуючи, що чинним законодавством не передбачено реєстрацію права власності на нерухоме майно за приватним підприємцем, реєстрація права власності на нерухоме майно можлива лише за фізичною особою. Право власності фізичної особи ОСОБА_3 на вказаний вище цілісний майновий комплекс підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.09.2010. Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить в собі жодних нових доказів про нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення. Просить у задоволенні заяви про перегляд судового рішення відмовити, судове рішення Канівського міськрайонного суду від 07.09.2017 по справі №697/1851/17 про визнання за ОСОБА_4 право власності за набувальною давністю залишити в силі та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Суд, дослідивши заяву, рішення суду у даній справі та матеріали додані до заяви, вислухавши думку представників сторін, приходить до наступного.

Суд, розглядаючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами бере до уваги, положення частини першої статті 423 ЦПК України, де зазначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Зміст поданої до суду заяви про перегляд рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.09.2017 за нововиявленими обставинами у цивільній справі №697/1851/17 та викладені в ній обставини вказують на відсутність підстав для перегляду рішення суду.

Так, проаналізувавши зміст заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, пояснення всіх учасників процесу, а також матеріали цивільної справи №697/1851/17, судом встановлено, що представником заявника фактично ставляться під сумнів висновки суду, викладені у рішенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.09.2017, яке в апеляційному порядку не оскаржувалося та набуло законної сили, а відтак вони не можуть вважатися нововиявленими обставинами та не дають підстав для перегляду рішення.

Вказані заявником обставини не можуть вважатися нововиявленими обставинами виходячи з наступного.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

У такий спосіб законодавцем встановлено критерії, за наявності яких обставини можуть вважатися нововиявленими. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3 Постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином саме наявність всіх елементів у сукупності дають можливість віднести ту чи іншу обставину до нововиявлених, натомість відсутність будь-якого з наведених елементів виключає таку можливість.

Твердження представника заявника адвоката Бовшика М.Ю. про те, що відповідач ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до договору біржового аукціону купівлі-продажу нерухомого майна (а.с.7-9), спірне майно було придбане ним, як приватним підприємцем, що у свою чергу є нововиявленою обставиною, суд оцінює критично, оскільки у рішенні суду було встановлено та досліджено даний договір. На момент винесення рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.09.2017 учасникам справи та суду було відомо про даний факт. З реєстру права власності на нерухоме майно №27500467 від 30.09.2020 (а.с.10) вбачається, що за ОСОБА_3 , як за фізичною особою було зареєстровано право власності на спірне майно.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення по справі №697/1851/17 від 07.09.2017, про перегляд якого за нововиявленими обставинами просить заявник, в апеляційному порядку ним не оскаржувалося.

Твердження представника заявника про отримання ОСОБА_3 рішення суду лише 17.02.2020 суд також оцінює критично, оскільки даний факт спростовується матеріалами справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.38).

П. 4 постанови пленуму ВССУ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вказує, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Так, обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Суд приходить до висновку, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, а відтак вказані адвокатом Бовшиком М.Ю. обставини не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata- принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Верховний Суд в своїй постанові від 29.08.2018 по справі №552/137/15-ц вказав, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи чи не врахування позиції суду вищої інстанції) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Таким чином, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звернулася із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи - відсутні, а обставини, на які посилається представник заявника не є нововиявленими, тому суд, приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/1851/17 від 07.09.2017 в силі.

Що стосується вимог про стягнення з заявника понесених позивачем судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У судовому засіданні адвокатом Мосійчуком В.М. надано суду розрахунок суми гонорару правової допомоги (а.с.90) з якого вбачається, що адвокатом було надано правничі послуги на суму 6000 грн., які складаються з наступного:

- попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин (30 хв.);

- вивчення та правовий аналіз матеріалів справи (2 год.);

- підготовка процесуальних документів: клопотання по суті заяви (2 год. 30 хв.);

- участь у судовому засіданні (1 год.), всього кількість витраченого часу адвокатом складає 6 год.

З договору про надання правничої допомоги від 06.4.2020 (а.с.80) вбачається, що позивач ОСОБА_4 та його представник погодили між собою, що одна година роботи адвоката буде становити 50% від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг кількість витрачених годин, а відтак, вважає за необхідне зменшити їх кількість за надані послуги, а саме: вивчення та правовий аналіз матеріалів справи з 2 год до 30 хв., підготовка процесуальних документів з 2 год. 30 хв. до 30 хв., а тому позов у цій частині підлягає до часткового задоволення.

Таким чином, з 6000,00 грн, заявлених представником позивача, як вартість витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді, суд вважає за можливе задовольнити 2627,50 грн., виходячи з розрахунку: 2102х50%х2,5=2627,50 грн., а тому враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, беручи до уваги вище викладене, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_3 в на користь ОСОБА_4 понесені витрати на правничу допомогу саме у розмірі 2627,50 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133,137, 423, 429 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про перегляд судового рішення Канівського міськрайонного суд Черкаської області від 07.09.2017 за нововиявленими обставинами по справі №697/1851/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання права власності відмовити, а відповідне судове рішення залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати понесені останнім на правничу допомогу у розмірі 2627,50 грн. (дві тисячі шістсот двадцять сім гривень 50 коп.)

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 25.05.2020.

Головуючий О . М . Льон