Справа № 204/2265/20
Провадження №4с/204/18/20
УХВАЛА

іменем України

26 травня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Беть О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мишка Анна Володимирівна, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО «ДНІПРОВСЬКЕ» на дії державного виконавця та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мишки Анни Володимирівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 09 квітня 2020 року у ВП №61733095, скасувати постанову від 09 квітня 2020 року у ВП №61733095 про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язати державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мишку Анну Володимирівну відкрити виконавче провадження за виконавчим листом у справі №204/2135/18, виданого 30 жовтня 2018 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з боржника Акціонерного товариства «КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО «ДНІПРОВСЬКЕ» у сумі 112944,70 грн.

Скарга обґрунтовується тим, що 01 квітня 2020 року заявник звернулася до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом у справі №204/2132/18, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська 30 жовтня 2018 року про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з боржника Акціонерного товариства «КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО «ДНІПРОВСЬКЕ». 09 квітня 2020 року неправомірно з перевищенням встановлених законом повноважень державний виконавець Мишка А.В. винесла постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Зазначає, що зазначена постанова була винесена державним виконавцем без відкриття виконавчого провадження, що також є порушенням. Державний виконавець не вчинила жодних дій щодо примусового виконання рішення зі стягнення заробітної плати, надавши боржнику можливість і далі провадити господарську діяльність не сплачуючи борги. Враховуючи викладене, вважає, що оскаржувана постанова має бути скасована.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною скаргою та витребувано у Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) копію належним чином засвідчених матеріалів виконавчого провадження ВП №61733095.

Представник заявника ОСОБА_2 К.І. належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася. До початку слухання справи надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути скаргу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Представники заінтересованих осіб Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО «ДНІПРОВСЬКЕ» повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Заінтересована особа державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мишка Анна Володимирівна повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань не подавала.

Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №204/2132/18 та оцінивши докази у їх сукупності суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2018 року, яке набрало законної сили 27 листопада 2018 року, у цивільній справі №204/2132/18 позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Конструкторське бюро «Дніпровське» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати задоволено частково, а саме стягнуто з Публічного акціонерного товариства Конструкторське бюро «Дніпровське» на користь ОСОБА_1 суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 96 369 грн. 23 коп., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати у розмірі 16 575 грн. 47 коп., а всього 112 944 грн. 70 коп., розподілено судові витрати зі сплати судового збору у справі та допущено по справі негайне виконання рішення в частині виплати заборгованості по заробітній платі у межах суми платежу за один місяць (а.с.33-35).

31 березня 2020 року заявник звернулася до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №204/2132/18, виданого 30 жовтня 2018 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська (а.с.25).

09 квітня 2020 року державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мишка Анна Володимирівна винесла постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №204/2132/18, виданого 30 жовтня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ПАТ КБ «Дніпровське» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 112944,70 грн (ВП №61733095) (а.с.27).

Також 09 квітня 2020 року державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мишка Анна Володимирівна винесла постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП №61733095 на підставі п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». В даній постанові державний виконавець зазначає, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення, а саме: відповідно до Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 02 жовтня 2019 року №145-IX до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами (а.с.29).

Вирішуючи вимоги скаржника судом враховується наступне.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 02 жовтня 2019 року №145-IX забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Державне конструкторське бюро «Дніпровське», яке в подальшому було перейменовано в АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО «ДНІПРОВСЬКЕ», було включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, затвердженого Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 7 липня 1999 року № 847-XIV.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 02 жовтня 2019 року №145-IX передбачено, що зазначені об`єкти права державної власності можуть бути перетворені в акціонерні товариства без права внесення до статутного капіталу майна, визначеного частиною другою статті 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Відповідно до частини першої ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З копій матеріалів виконавчого провадження №61733095 вбачається, що державний виконавець перед винесенням оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документу стягувачу не встановила чи наявне у боржника інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення.

Частиною першою ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Судом враховується, що особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи встановлено статтею 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за приписами частини першої якої виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У частині 2 цієї статті визначено, що у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Разом з тим, частина третя ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачає, що в разі встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби протягом десяти днів з дня встановлення такого факту (тобто до, а не після, спливу шестимісячного строку з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Пунктом 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 845 від 03 серпня 2011 року, визначено, що у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Отже, враховуючи дату відкриття виконавчого провадження (09.04.2020), шестимісячний строк, в межах якого державний виконавець повинен здійснити сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання судового рішення по даній справі та виданого на його виконання виконавчого листа на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону ще не закінчився.

Також в матеріалах виконавчого провадження відсутні належні та допустимі докази в підтвердження здійснення державним виконавцем заходів, спрямованих на виконання рішення за рахунок коштів бюджету відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Разом з тим, 09 квітня 2020 державний виконавець виносить оскаржувану постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд звертає увагу на те, що підстави, передбачені п.п.2-4, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», свідчать про неможливість виконання судового рішення, в зв`язку з чим положення частини третьої ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» вимагають не чекати спливу вищевказаного шестимісячного строку, оскільки рішення все одно не буде виконане, а протягом десяти днів з дня встановлення факту наявності однієї з таких підстав одразу передавати виконавчий документ на виконання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, тобто, дана норма направлена на прискорення зміни процедури виконання та отримання реального результату стягувачем, а не на їх сповільнення.

Таким чином, в даному випадку за наявності підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», керівник органу державної виконавчої служби повинен був подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, а не повертати виконавчий документ стягувачу.

Крім того, судом враховується, що надсилання центральному органу, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, необхідних для перерахування стягувачу коштів відповідно до частини третьої ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не тільки не є заходом примусового виконання рішення у розумінні ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», але й відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 34 цього Закону є самостійною підставою для зупинення здійснення виконавчих дій.

З огляду на викладене, державний виконавець передчасно виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП №61733095 на підставі п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а тому скарга ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Мишки А.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та скасування постанови від 09 квітня 2020 року у ВП №61733095 про повернення виконавчого документа стягувачу підлягає задоволенню.

Вимоги заявника щодо зобов`язання державного виконавця Мишки А.В. відкрити виконавче провадження за виконавчим листом у справі №204/2135/18 задоволенню не підлягають, оскільки з копій матеріалів виконавчого провадження встановлено, що державний виконавець 09 квітня 2020 року вже відкрив виконавче провадження з виконання даного виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мишка Анна Володимирівна, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО «ДНІПРОВСЬКЕ» на дії державного виконавця та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мишки Анни Володимирівни щодо винесення 09 квітня 2020 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №61733095.

Скасувати постанову державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мишки Анни Володимирівни від 09 квітня 2020 року у ВП N 61733095 про повернення виконавчого документа стягувачу.

В задоволенні решти скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: