Справа № 243/6125/20
Провадження № 2/243/2070/2020
21 жовтня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Маслової К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Позивач та її представник - адвокат Прокопцев С.В., який діє на підставі ордеру серії АА № 110832281 від 10 липня 2020 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, проте надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, вказали, що позовні вимоги підтримують та просили їх задовольнити.
Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками у повідомленнях про вручення поштових відправлень, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності.
Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками у повідомленнях про вручення поштових відправлень, в судове засідання також не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, пояснень з приводу заявлених ОСОБА_1 позовних вимог суду не надав.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до протоколу електронного аукціону № UU-EA-2018-01-05-000033-с від 26 січня 2018 року слідує, що ПАТ «Платинум Банк» продав кредитний портфель ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».
Згідно договору № 78 про відступлення прав вимоги від 22 лютого 2018 року слідує, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право вимоги ПАТ «Платинум Банк» до позичальників зазначених у додатку №1 до цього договору, який в матеріалах справи відсутній.
11 лютого 2020 року на підставі заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про вчинення виконавчого напису № 4107/ВН/2020 від 10 лютого 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 192, яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було стягнуто заборгованість за вищенаведеним договором у сумі 9555,80 гривень, яка утворилась за період з 22 лютого 2018 року по 23 січня 2020 року. Крім того, цим виконавчим написом з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було стягнуто сплачену відповідачем нотаріусу плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 500,00 гривень.
З Постанов Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. «Про відкриття виконавчого провадження» та «Про арешт коштів боржника» від 02 квітня 2020 року слідує, що 02 квітня 2020 року на підставі вищенаведеного виконавчого напису Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. було відкрито виконавче провадження №61704812, в межах якого 02 квітня 2020 року було накладено арешт на грошові кошти позивача, які містяться на її рахунках, відкритих у банківських установах.
Разом з тим, відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, а також статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, а безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним.
Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги приписи статей 15, 16, 18 ЦК України й статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд доходить висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус не встановлює, а лише підтверджує вже наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Отже суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з нормами ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів того, що при укладенні вказаного договору відступлення прав вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 22 лютого 2018 року перейшло зокрема зобов`язання по кредитному договору № 845/3585CLAPS від 05 червня 2013 року де позичальником є позивач ОСОБА_1 та саме із заборгованістю в розмірі 9555,80 гривень. В матеріалах справи міститься претензія яка була долучена позивачем до матеріалів справи та з якої слідує, що тільки 23 січня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» направило вказану претензію на адресу позивача, щодо існування заборгованості по даному кредиту та запропонувало погашення кредиту, разом з тим, свідчень, які б підтверджували факт саме отримання ОСОБА_1 вказаної вимоги відповідачем також суду не надано.
Що стосується другої обов`язкової умови, необхідної для вчинення нотаріусом виконавчого напису, а саме тієї обставини, що з дня виникнення права вимоги має минути не більше трьох років, то враховуючи дату вчинення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, якою є 11 лютого 2020 року, та приймаючи до уваги кінцевий строк платежу за даним кредитним договором, який настав 18 грудня 2015 року, суд доходить переконання, що вчинення Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. виконавчого напису № 192 відбулось поза межами встановленого законом трирічного строку звернення стягувача до нотаріуса з відповідними вимогами.
За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у судовому засіданні знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Крім того, керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, якими закріплено правило, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у сумі 840,80 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273, 280-283, 289 ЦПК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга Владиславом Юрійовичем 11 лютого 2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 192, яким з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», ідентифікаційний код 39508708 було стягнуто заборгованість за кредитним договором зі страхуванням життя позичальника № 845/3585CLAPS від 05 червня 2013 року у сумі 9555,80 гривень, а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 500 гривень, - визнати таким, що не підлягає виконанню.
Роз`яснити учасникам справи, що згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, постановленою 26 серпня 2020 року у справі № 263/6125/20, провадження № 2/243/2070/2020 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін