УХВАЛА

09 червня 2020 року м. Кропивницький

справа № 392/260/19

провадження № 22-ц/4809/859/20

Кропивницький апеляційний суд у складі головуючого судді Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху; з метою усунення недоліків апеляційної скарги запропоновано позивачу у десятиденний термін з дня отримання копії ухвали надати до Кропивницького апеляційного суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 11 042,40 грн. або навести визначені чинним законодавством підстави звільнення від сплати судового збору та надати відповідні докази.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, копія ухвали Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2020 року отримана скаржником 23 травня 2020 року. Отже, недоліки апеляційної скарги мали бути усунуті у строк до 02 червня 2020 року включно.

02 червня 2020 року позивачем засобами поштового зв`язку направлено на адресу апеляційного суду клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи зі встановленими МСЕК обмеженнями, зокрема, до пересування та трудової діяльності, рекомендованим оперативним лікуванням. Позивач отримує лише пенсію по інвалідності, інших джерел доходу не має. Посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України та прецедентну практику Європейського суду та Верховного Суду, просить забезпечити реалізацію його права на доступ до правосуддя. На підтвердження своїх доводів позивачем надано до суду довідку Головного управління ПФУ в Кіровоградській області (Маловисківський район) від 27 травня 2020 року №4313 4832 0338 1358, згідно з якою загальна сума пенсії ОСОБА_1 за період з 01 червня 2019 року по 31 травня 2020 року складає 24 597,00 грн. Відповідно до довідки виконкому Маловисківської міської ради від 27 травня 2020 року № 1357 скаржник зареєстрований в м. Мала Виска Кіровоградської області та проживає один.

Вирішуючи заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України», зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до практики ЄСПЛ, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, п. 59).

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати встановлюється ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Так, згідно з вказаною нормою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до принципу диспозитивності та правил доказування у цивільному судочинстві, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому, необхідно враховувати, що перелік документів, які підтверджують майновий стан особи, законодавчо не визначений. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Як роз`яснено у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад: довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У своїх рішеннях «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року (п. 44) та «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року (п.п. 63-64) ЄСПЛ зазначив, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Визначене Законом України «Про судовий збір» право суду відстрочити, розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати може бути реалізоване, зокрема, у випадку, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (п.1 ч.1 ст. 8 Закону).

Разом з тим, надана до суду довідка Головного управління ПФУ в Кіровоградській області (Маловисківський район) про розмір отриманої пенсії не є належним доказом на підтвердження майнового стану скаржника, оскільки не містить інформації щодо наявності або відсутності інших джерел доходу. Натомість, таким доказом, зокрема, є довідка про доходи органу ДПС України.

Варто зауважити, що відповідно до вимог чинного законодавства довідка органу ДПС України маємістити інформацію про доходи скаржника за попередній календарний рік, тобто за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року.

Згідно з ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що скаржником не подано доказів, які у своїй сукупності свідчили б про об`єктивну неможливість сплати судового збору, апеляційний суд продовжує встановлений строк на виконання вимог ухвали від 15 травня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 127, 260, 261, 354, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_1 встановлений строк на виконання вимог ухвали Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2020 року на десять днів з дня отримання копії зазначеної ухвали.

Скаржнику в межах встановленого судом строку надати до апеляційного суду належні докази на підтвердження свого майнового стану за попередній календарний рік (довідка органу ДПС Україниза період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року).

Роз`яснити, що на підставі Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України з доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», встановлений апеляційним судом строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

У разі невиконання зазначених вимог в установлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич