БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/17/20
Справа № 356/528/19
Р І Ш Е Н Н Я(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2020 Березанський міський суд Київської області в складі :

головуючого судді Голік Г.К.

з участю секретаря Бейгул Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права користування житловим будинком

У С Т А Н О В И В:

29.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду в вище вказаним позовом, посилаючись при цьому на те, що позивачу на праві особистої приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що був придбаний 04.02.2008 року згідно договору купівлі-продажу. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 28.05.2013 по 28.02.2019.Рішенням Березанського міського суду Київської області від 28.02.2019 у цивільній справі №356/448/18 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Житловий будинок АДРЕСА_1 не є спільною власністю подружжя, адже був придбаний позивачем до укладення шлюбу. Через сумісне проживання між позивачем та відповідачем постійно виникають сварки та конфлікти,що робить неможливим для позивача подальше проживання в одному будинку. Відповідач своїми протиправними діями систематично порушує правила співжиття та чинить перешкоди у користуванні майном позивача. Просить визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусово зняти з реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

05.11.2019 року позивач подав до суду заяву про зміну підстави позову, а саме, що в первісному позові було зазначено,на підставі рішення Березанського міського суду Київської області від 28.02.2019 року №356/448/18 шлюб між сторонами розірвано. Про те, незважаючи на наявність вказаного рішення, а також на припинення між ними відносин, притаманних подружжю, відповідач відмовляється виселятися з належного йому на праві особистої приватної власності будинку. Відповідач вселилась у спірну квартиру в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набула право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Просить усунути йому, ОСОБА_1 , перешкоди у користуванні належним йому на праві особистої приватної власності житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування вказаним житловим будинком.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 12.09.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 31.01.2020 року призначено судове засідання.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав через канцелярію суду клопотання про закінчення розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 без участі позивача та його представника.Заявлений позов підтримують та просять його задоволити.

Відповідач, належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, від неї не надходила заява про розгляд справи за її відсутності, зважаючи на те, що в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути заочно справу без відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи,суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими ,що підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено.

За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок(частину будинку),квартиру,користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 04 лютого 2008 року ОСОБА_1 набув право власності на жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-9)

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 28.02.2019 року,розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5-7)

Частиною першою статті 317 ЦК України визначено,що власникові належить право володіння,користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє,користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено,що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України, статті 156 ЖК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України закріплена гарантія непорушності права приватної власності особи. Відповідно до частини першої статтей 321 та 391 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений право власності чи обмежений у праві його здійснення і власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідач вселилась у спірний житловий будинок в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18)та у постанові від 14 серпня 2019 року в справі №702/101/18(провадження №61-42856св18).

На основі викладеного, керуючись 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.317,319,321,383,391,405,406 ЦК ,суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод в користуванні будинком, шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням, задовольнити.

Припинити ОСОБА_2 право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 768(сімсот шістдесят вісім )гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Київський апеляційний суд через Березанський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г. К. Голік