"12" жовтня 2020 р. Справа №468/2081/19
Провадження №4-с/489/48/20
УХВАЛА

12 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Переверзєвої Ніни Миколаївни

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, якою просив: скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 19 серпня 2020 року в межах виконавчого провадження № 61862851 винесену державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Переверзєвою Н.М.; визнати неправомірною бездіяльність у відмові по скасуванню обмеження у праві керування транспортними засобами та зобов`язати головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Переверзєву Н.М. скасувати обмеження його у праві керування транспортними засобами застосованих у виконавчому провадженні № 61862851.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ч. 2 ст. 449 ЦПК пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Вказані норми повністю кореспондуються із ст. 127 ЦПК України, відповідно до якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», строки можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Як вбачається із матеріалів скарги, державний виконавець Переверзєва Н.М. винесла оскаржувану постанову 19 серпня 2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, а справа надійшла до суду 09 жовтня 2020 року.

Скаржник в своїй скарзі зазначає, що оскаржувану постанову отримав простим поштовим повідомленням 29 серпня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропущено десятиденний строк на звернення до суду з такою скаргою. При цьому, ні подана до суду скарга, ні додатки до неї, не містять клопотання скаржника про поновлення строку для подання скарги, з посиланням на докази поважності причини пропуску такого строку. У зв`язку з чим, скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126, 449 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії та рішення державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Переверзєвої Ніни Миколаївни залишити без розгляду.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що залишення скарги без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду з такою скаргою із клопотанням про поновлення пропущеного строку на оскарження з наданням відповідних документів і доказів щодо поважності причин пропуску даного строку.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «12» жовтня 2020 року.