Провадження № 2/234/2255/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,

секретар судового засідання Малушка С.В.

за участю представника позивача Горлаковської Т.І.

представника відповідача Склярова В.В.

справа № 234/11340/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за поставлену теплову енергію на опалення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.06.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за поставлену теплову енергію на опалення.

В обґрунтування позову посилається на те, що ТОВ «Краматорськтеплоенерго» з 01 січня 2007 року відповідно до встановлених Краматорською міською радою тарифам здійснює поставку теплової енергії фізичним особам-споживачам, у тому числі у квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належала відповідачу. В період часу з 01.10.2008 року по 01.11.2013 року відповідач не сплачувала за поставлену теплову енергію на опалення, внаслідок чого утворилася заборгованість за вказаний період у сумі 25583,69 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача борг за поставлену теплову енергію на опалення в сумі 25583,69 грн. та судовий збір, сплачений при подачі позову до суду.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22.07.2019 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.12.2019 року позовні вимоги задоволені.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 31.03.2020 року поновлено ОСОБА_2 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.12.2019 року, прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.12.2019 року.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 10.04.2020 року заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області скасовано, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача Горлаковська Т.І. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Скляров В.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відпоідачка у жовтні 2013 року продала квартиру, а також на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Вислухав пояснення представників сторін, дослідивши у сукупності надані сторонами докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Краматорськтеплоенерго» є юридичною особою, діє на підставі Статуту. Основним видом діяльності підприємства є діяльність з виробництва, постачання та транспортування тепло - та електричної енергії. З 01 січня 2007 року і до теперішнього часу, відповідно до встановлених тарифів, позивач здійснює постачання теплової енергії і гарячого водопостачання фізичним особам-споживачам послуг, у тому числі у квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 з 27.05.1986 року була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , разом зі своєю неповнолітньою донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою з місця мешкання про склад сімї та реєстрації від 08.05.2013 року (а.с.6).

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по Ѕ частки з 16.11.2009 року по 26.10.2013 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.16-18).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов`язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідач зобов`язаний був вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Як вбачається з особового рахунку № НОМЕР_1 , що відкрито на імя ОСОБА_2 , відповідачка не здійснювала оплату за поставлену теплову енергію за період з 01 жовтня 2008 року по 30 листопада 2018 року, заборгованість відповідача перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 25 583,69 грн. (а.с.3-4).

05.12.2013 року Краматорським міським судом Донецької області був виданий судовий наказ за заявою ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, яким з останньої було стягнуто заборгованість за період з 01.10.2008 року по 01.10.2013 року у розмірі 25583,69 грн., судовий збір у розмірі 127,92 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 09.04.2019 року судовий наказ, виданий Краматорським міським судом Донецької області №234/15108/13-ц (2-н/234/4098/13) від 05.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» заборгованості за опалення та гаряче водопостачання за період з 01.10.2008 року по 01.11.2013 року у сумі 25583,69 грн., судового збору в розмірі 127,92 грн. - скасовано.

Враховуючи, що квартира за адресою АДРЕСА_1 була продана відповідачкою згідно договору купівлі-продажу від 26.10.2013 року, то у період з 01.10.2008 року по 01.11.2013 року відповідачка ОСОБА_2 , як власник квартири та споживач, повинна була своєчасно вносити плату за надані ТОВ «Краматорськтеплоенерго» послуги. Доказів погашення заборгованості відповідачкою суду не надано.

Разом з тим, відповідачкою та її представником заявлено про пропуск позивачем строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України до вимог про стягнення заборгованості.

Згідно ст. ст. 256,257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Положеннями ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки характер правовідносин, що склалися між сторонами, передбачає внесення оплати за фактичного надані послуги з теплопостачання шляхом здійснення періодичних щомісячних платежів, то строк позовної давності повинен обраховуватися щодо кожного платежу окремо.

Таким чином, оскільки позов було подано до суду лише 27.06.2019 року, то строк позовної давності позивачем пропущений, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо доводів представника позивача про переривання позовної давності поданням заяви про винесення судового наказу у 2013 році, суд зазначає наступне.

За ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Щодо факту подання позивачем заяви про видачу судового наказу та можливості перевивання таким чином строку позовної давності суд зазначає, що інститут наказного провадження був запроваджений у цивільному процесі України з 1 вересня 2005 року, коли набрав чинності ЦПК України. ЦК України набрав чинності 1 січня 2004 року. З того часу приписи статті 264 цього кодексу про переривання перебігу позовної давності залишаються незмінними, а перелік підстав такого переривання є вичерпним.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього.

Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 95 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, частина друга статті 160 ЦПК України у редакції, чинній з тієї дати).

Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» слід відмовити, у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст.5, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за поставлену теплову енергію на опалення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», , юридична адреса: 84320, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, 8-д.

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлений 02.10.2020 року.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко