Справа № 752/1646/20
Провадження № 2-о/752/134/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28.02.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція комунікаційних рішень», ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

в січні 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд встановити факт виходу ОСОБА_2 зі складу учасників ТОВ «Агенція комунікаційних рішень» із 10.03.2016 р., а також факт відсутності у ОСОБА_2 з 10.03.2016 р. прав та обов`язків учасника (засновника) або будь-яких корпоративних прав ТОВ «Агенція комунікаційних рішень».

В обгрунтування заяви зазначено, що 30.03.2010 р. було зареєстровано ТОВ «Агенція комунікаційних рішень», співзасновником та керівником якого є заявник. Іншими засновниками товариства виступили ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . 10.03.2016 року ОСОБА_2 подав заяву про вихід із товариства, а також про уступку належної йому частини в статутному капіталі на користь товариства з підстав того, що товариство не вело фактичної господарської діяльності. Однак, зміни до статутних документів щодо виведення ОСОБА_2 зі складу учасників ТОВ «Агенція комунікаційних рішень» не були здійснені, що стало підставою для повторного звернення із аналогічною заявою до товариства 15.06.2016 р. На отримані заяви про вихід зі складу учасників товариство жодним чином не відреагувало. В подальшому, 03.09.2019 р. ОСОБА_2 було також подано письмову заяву щодо виходу зі складу учасників товариства, однак, товариством було надано відповідь, що провести загальні збори учасників для вирішення даного питання не вбачається можливим, та реєстраційні дії щодо юридичного оформлення виходу ОСОБА_2 з товариства було вчинено лише 27.12.2019 р. З огляду на викладене, а також те, що фактично ОСОБА_2 вийшов зі складу учасників товариства 10.03.2016 року, заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою про встановлення юридичного факту.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено у справі судове засідання.

Заявник в судове засідання не з`явився. До суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити з викладених в заяві підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Суду подав письмові пояснення, відповідно до яких вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити, оскільки, усі обставини, викладені в заяві відповідають дійсності, та є обгрунтованими. Просив розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Агенція комунікаційних рішень» в судове засідання не з`явився. Суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення заяви не заперечував.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

30.03.2010 року було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція комунікаційних рішень» (РНОКПП: НОМЕР_1 ), засновниками якого виступили ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Розмір статутного капіталу товариства становив 1000 грн. із таким розподілом часток між учасниками (засновниками): ОСОБА_1 належала частка у розмірі 400 грн., ОСОБА_4 - у розмірі 200 грн. та ОСОБА_2 - у розмірі 400 грн.

Генеральним директором товариства було обрано та призначено ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом загальних зборів ТОВ «Агенція комунікаційних рішень» № 1 від 03.03.2010 р. та статутом товариства.

В ході розгляду справи встановлено, що заявник ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Агенція комунікаційних рішень» із заявою про вихід зі складу учасників (засновників) товариства і передачу (уступку) належної йому частки в статутному капіталі товариства на користь товариства, яку було зареєстровано в ТОВ «Агенція комунікаційних рішень» 10.03.2016 року.

15.06.2016 року ОСОБА_2 повторно звернувся із аналогічною заявою до ТОВ «Агенція комунікаційних рішень», що підтверджується відміткою про її отримання товариством.

За наслідками розгляду вказаних заяв товариством не було вчинено юридично-значимих дій спрямованих на внесення змін до установчих документів, у зв`язку з виходом учасника з товариства.

Після набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та зміни порядку виходу учасників (засновників) зі складу Товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, ОСОБА_2 в самостійному порядку вийшов зі складу учасників (засновників) ТОВ «Агенція комунікаційних рішень».

Вихід було зареєстровано 27.12.2019 р., про що свідчить реєстраційна дія № 3025812 від 27.12.2019 р., вчинена державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної реєстрації Сив`юк Тетяною Сергіївною.

Після виходу ОСОБА_2 статутний капітал товариства було, відповідно, зменшено на розмір його частки, та на даний час статутний капітал товариства становить 600 грн., а саме: ОСОБА_1 належить частка у розмірі 400 грн., а ОСОБА_4 - у розмірі 200 грн.

При вирішення вимог заяви, суд приймає до уваги те, що положеннями ч. 5 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України гарантують особі право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення невизнання або оспорювання у визначений даними статтями спосіб та унормовують право особи обрати інший спосіб захисту цивільного права та інтересу, у зв`язку з чим, визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, перелік способів захисту не є вичерпним.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 р. у справі № 287/167/18-ц викладено правову позицію, відповідно до якої перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

З огляду на те, що відповідно до ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, зокрема, й встановлення момент виходу учасника зі складу товариства.

Судом встановлено, що метою встановлення заявником факту, що має юридичне значення - є час виходу заявника зі складу засновників (учасників) товариства і момент припинення корпоративних прав, та чинне законодавство не встановлює іншого способу встановлення такого роду фактів.

Правовідносини щодо виходу зі складу учасників виникли між ТОВ «Агенція комунікаційних рішень» та ОСОБА_2 10.03.2016 р., оскільки, це є днем реєстрації першої поданої заяви про вихід зі складу учасників товариства, а відтак до вказаних правовідносин повинні застосовуватись положення законодавства в редакції, що була чинна на момент реєстрації заяви ОСОБА_2 про вихід зі складу учасників товариства.

Враховуючи викладене, спірні правовідносини були врегульовані положеннями ст.ст. 10, 52 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 100, 148 Цивільного кодексу України, ст. 88 Господарського кодексу України.

Так, згідно ч. 1 ст.148 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 10.03.2016), учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Відповідно до п. 9.13. Статуту ТОВ «Агенція комунікаційних рішень», учасник товариства має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу.

Будь-яких вимог до форми та змісту заяви про вихід зі складу учасників, зокрема, в частині вимог щодо нотаріального посвідчення підпису заявника, положення ст. 148 Цивільного кодексу України у названій редакції не містять, а тому подані заявником докази на підтвердження виходу з товариства відповідають вимогам, які до них застосовувались у момент виникнення вказаних правовідносин.

Суд вважає, що надані стороною заявника докази є належними і допустимими, а також підтверджують факт реалізації ОСОБА_2 свого особистого немайнового права на участь в товаристві шляхом подання заяви про вихід з учасників товариства та підтверджують факт виходу, останнього, з ТОВ «Агенція комунікаційних рішень».

Разом з тим, слід зазначити, що в абз. 2 п. 4.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 N 4 «Про вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» роз`яснено, що, встановлюючи момент виходу учасника з товариства, господарським судам слід враховувати, що таким моментом є дата спливу строку, передбаченого частиною першою статті 148 ЦК України, або інша дата, зазначена у заяві учасника, якщо така дата визначена з дотриманням вимог цієї норми ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, із урахуванням положень вказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України щодо тлумачення положень законодавства, яке діяло не момент виникнення правовідносин, суд приходить до висновку, що моментом виходу учасника з товариства є дата спливу тримісячного строку після подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організаціє ю, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Існування корпоративних прав або будь-яких прав учасника (засновника) товариства напряму пов`язане із наявністю у особи правового статусу учасника (засновника) товариства, а також із правом власності на частку у його статутному капіталі.

Відтак, момент виходу особи зі складу учасників (засновників) товариства з обмеженою відповідальністю безпосередньо пов`язаний із моментом припинення у неї прав та обов`язків учасника (засновника) або будь-яких корпоративних прав товариства.

Заявником пред`явлено вимогу про встановлення фактів виходу ОСОБА_2 зі складу учасників товариства та припинення прав та обов`язків учасника із 10.03.2016 року, тобто, із дня подачі ним відповідної заяви, однак, слід звернути увагу заявника на те, що моментом виходу учасника з товариства є дата спливу тримісячного строку після подачі особою заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку, а тому з наданих суду доказів вбачається, що ОСОБА_2 фактично вийшов зі складу учасників ТОВ «Агенція комунікаційних рішень» 11.06.2016 року, тобто після спливу тримісячного строку після подачі ним першої заяви про вихід зі складу товариства, а відтак вимоги заяви в цій частині підлягають частковому задоволенню

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною заявника доведені вимоги заяви щодо встановлення факту виходу учасника зі складу товариства та припинення прав та обов`язків, як учасника товариства, однак, невірно визначено відповідну дату виходу, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 81, 89, 259, 263-265, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція комунікаційних рішень», ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 вийшов зі складу учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комунікаційних рішень» 11.06.2016 року.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 з 11.06.2016 року не мав прав та обов`язків учасника (засновника) або будь-яких корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комунікаційних рішень.

В іншій частині вимог заяви, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні ім`я та найменування сторін:

заявник ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція комунікаційних рішень», , адреса: м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, будинок 7/9.

Головуючий Н.П. Чередніченко