Справа № 309/616/20
Провадження № 2/309/827/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання: Орос Г.Ю.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем уклали шлюб 12.10.2017 року у Хустському РУ ДРАЦС за актовим записом № 215. В шлюбі у них народилася одна дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу є те, що подружнє життя сторін не склалося. Поведінка відповідача не притаманна поведінці дружини та матері, оскільки остання постійно їздить в Київ, мало часу проводить із сім`єю. Позивач повністю займається малолітньою донькою. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Зберігати шлюб позивач не має наміру. Просить суд шлюб між ним та ОСОБА_2 , укладений у Хустському РВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області 12.10.2017 року за а/з № 215 розірвати; малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на утриманні біля нього.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про визнання позову в частині розірвання шлюбу. Проти задоволення позовних вимог щодо залишення дитини на утриманні біля позивача заперечує та просить у цій частині відмовити. Розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.10.2017 року у Хустському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 215. За період перебування у шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що подружнє життя сторін не склалося. Відповідачка рідко буває вдома із сім`єю, фактично проживає у іншій області. Таке положення речей позивача не влаштовує. Позивач не бажає відновлювати спільне проживання та зберігати шлюб з відповідачкою. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

При таких обставинах позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка на розірвання шлюбу згідна, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає дитині можливість висловлювати свої думки і приділяє їм належну увагу. Розглядаючи справи щодо місця проживання дитини, суди враховують рівність прав матері та батька і беруть до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ст. 161 СК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, а також те, що при вирішенні даного питання слід виходити з інтересів дітей, позивачем не зазначено причин та підстав чому дитина повинна проживати разом з ним, не подано доказів того, що визначення місця проживання неповнолітньої дитини з ним буде відповідати її інтересам в повній мірі, приходжу до висновку, що у задоволенні вимог ОСОБА_1 в цій частині слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 81, 161, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 12 жовтня 2017 року у Хустському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 215 р о з і р в а т и.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.