Справа № 585/1627/20
Номер провадження 2/585/640/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої - судді Машини І.М.,

при секретарі - Шемчук І.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Ромни справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, третя особа: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про визнання права власності на нерухоме майно,-

встановив:

В липні 2020 року на адресу Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій представник позивачки просить визнати за ОСОБА_1 право власності на торгівельний вагончик літ «А», площею 43,3 кв. м. з літнім майданчиком літ. «а1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 б

Представник ОСОБА_2 мотивує позов тим, що позивачкою у 2005-2008 роках було збудовано торгівельний вагончик з літнім майданчиком, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Будівництво було проведено без відповідних дозвільних документів. В подальшому виконавчим комітетом Великобубнівської сільської ради 14.04.2020 було прийнято рішення про зміну адреси нерухомого майна на АДРЕСА_1 . Вищевказані об`єкти побудовані на земельній ділянці для комерційного та іншого використання (роздрібної торгівлі) площею 0,0116 га (кадастровий номер :05:004:0198), яка 23.12.2015 передана ОСОБА_1 в оренду на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між Великобубнівською сільською радою та ОСОБА_1 10.01.2020 КП «Роменське МРБТІ» виготовлено технічний паспорт на торгівельний вагончик літ. «А» з літнім майданчиком літ «а 1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (нині - АДРЕСА_1 . Рік побудови - 2005-2008 роки. За загальним правилом, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Однак, ОСОБА_1 має всі законні підстави для визнання за нею права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, оскільки таке майно побудоване на земельній ділянці, яка має відповідне цільове призначення та перебуває в користуванні позивача на підставі договору. При цьому, за результатами технічного обстеження встановлена можливість подальшої безпечної експлуатації вищевказаних об`єктів самочинного будівництва. В зв`язку з тим, що законність набуття позивачкою права власності на торгівельний вагончик та літній майданчик документально підтверджена, то вона, як власник майна має право пред`явити позов про визнання її права власності.

08 липня 2020 р. ухвалою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 01.10.2020.

Позивачка та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, в заяві до суду представник ОСОБА_2 клопотала про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник відповідача Великобубнівської сільської ради до суду не з`явився, в поданій заяві клопотав про проведення розгляду справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Представник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов наступного висновку.

Стаття 16 ЦК України визначає як один зі способів захисту судом цивільного права та інтересу - визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Так, судом встановлено, що позивачка на підставі договору оренди земельної ділянки від 23.12.2015, укладеного з Великобубнівською сільською радою, отримала в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0116 га (забудовані землі, у т.ч. комерційного та іншого використанні 0,0116 га), кадастровий номер :05:004:0198, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

На зазначеній земельній ділянці ОСОБА_1 побудувала без відповідних довільних документів на виконання будівельних робіт торгівельний вагончик з літнім майданчиком, який відповідно до виготовленого КП «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» технічного паспорта від 10.01.2020 має наступні характеристики: торгівельний вагончик літ. «А», загальною площею 43,3 кв.м., літній майданчик літ. «а1», які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , рік будівництва: 2005 торгівельний вагончик, 2008 літній майданчик (а.с. 9-11).

Рішенням виконавчого комітету Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області від 14.04.2020 № 40 внесено зміни у нумерацію будинків та земельних ділянок в АДРЕСА_1 , за якими торгівельному вагончику з літнім майданчиком, які належать ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 присвоєно АДРЕСА_1 замість АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Вартість зазначеного нерухомого майна згідно звіту про оцінку майна, зробленого ФОП ОСОБА_3 16.03.2020 становить 78200 грн. (а.с. 12).

З метою узаконення самочинно збудованого нерухомого майна ОСОБА_1 звернулася з заявою до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, на яку 26.02.2020 отримала відповідь про те, що відповідно до ст.22 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції 1992 по 2011), забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівельних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користуванню земельною ділянкою у порядку, передбаченому земельним законодавством та одержання дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 № 273 «Про затвердження Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» (в редакції з 25.12.2000 по 19.02.2010), це положення встановлює порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об`єктів. Положення обов`язкове для застосування усіма суб`єктами будівництва незалежно від форм власності, відомчої належності та джерел фінансування. Дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об`єктів, розширення і технічного переоснащення (далі - роботи з будівництва) є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт. у відповідності до затвердженої проектної документації. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів. Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, системне врегулювання питань, порушених у заяві, можливе в рамках судового розгляду (а.с. 13,14).

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження торгівельного вагончика «А» та літнього майданчика «а1» по АДРЕСА_2 , зробленого ФОП ОСОБА_4 12.03.2020, стан обстеженого зазначеного самочинно збудованого майна задовільний та за результатами проведеного технічного обстеження встановлена можливість подальшої надійної та безпечної експлуатації даної нерухомості (а.с. 16-21).

Частиною 1 ст.375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пункт 8 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» вказує, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК) та землекористувачі (стаття 95 ЗК). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

У пункті 12 зазначеної вище Постанови передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Пунктом 14 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було надано земельну ділянку у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу.

Оскільки позивачка є користувачем (орендарем) земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво торгівельного вагончика та літнього майданчика, цільове призначення якої: забудовані землі, у т.ч. комерційного та іншого використанні, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 376 ЦК України.

За таких обставин, враховуючи викладене, а також те, що відповідач та заінтересована особа позов визнали, суд, виходячи з наявних для того підстав, які доведені належними та достатніми письмовими доказами, приходить до висновку про задоволення позову шляхом визнання за позивачкою права власності на самочинно збудоване нерухоме майно

На підставі зазначеного та положень ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 375, 376 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, третя особа: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на самочинно побудований торгівельний вагончик літ. «А», площею 43,3 кв. м., з літнім майданчиком літ. «а1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0116 га, з кадастровим номером :05:004:0198.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повний текст судового рішення складений 15.10.2020.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І. М. Машина