Справа № 522/7841/20
Провадження № 2/522/4663/20
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

18 травня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Смоковій А.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову та застосування зустрічного забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів та визнання права власності на майно в порядку спадкування набуте спадкодавцем у цивільному шлюбі,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2020 року відкрито провадження у справі.

Окрім цього, до суду надійшла заява позивача про застосування зустрічного забезпечення позову у вигляді внесення ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 5 000 (п`яти тисяч) гривень та забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - на 1/4 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна НОМЕР_1 ;

Забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, іншим особам та органам, а також будь-яким особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав не на нерухоме мано, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна НОМЕР_1 ;

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - на 1/4 частину квартири, загальною площею 58 кв.м., двокімнатна, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна НОМЕР_2 ;

Забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, іншим особам та органам, а також будь-яким особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав не на нерухоме мано, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна НОМЕР_2 ;

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частину житлового корпусу оздоровчо-реабілітаційного центру літ. А №1-2, І-споруди, загальною площею 121,9 кв.м., який розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 237;

Забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, іншим особам та органам, а також будь-яким особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав не на нерухоме мано, а саме житлового корпусу оздоровчо-реабілітаційного центру літ. А №1-2, І-споруди, загальною площею 121,9 кв.м., який розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 237;

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину машиномісця № НОМЕР_3 , загальною площею 37 кв.м., як розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

Забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, іншим особам та органам, а також будь-яким особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав не на нерухоме мано, а саме машиномісця № НОМЕР_3 , загальною площею 37 кв.м., як розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

Позивачка вважає, що забезпечення позову у заявлений спосіб буде доцільним заходом у рамках даної справи.

Дослідивши надані матеріали, суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, з наступних підстав.

Вивчивши подане клопотання суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 3 ст. 153 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із роз`яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Між тим, заявником у порушення зазначених приписів ЦПК України до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявники просили вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову у цій справі не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо зустрічного забезпечення, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість застосування зустрічного забезпечення позову, у зв`язку з відмовою у забезпечені позову.

Керуючись ст.ст. 3, 11,149-151,153, 154, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову та застосування зустрічного забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів та визнання права власності на майно в порядку спадкування набуте спадкодавцем у цивільному шлюбі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення чи протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя Д.Ю. Донцов