Справа № 712/3567/20
Провадження № 2-о/712/76/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 (батько заявника) був сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 ).

Свідоцтво про народження ОСОБА_3 , яким можна було б підтвердити факт їхнього споріднення, не збереглося, а відповідно до листа Державного архіву Полтавської області від 10.03.2020 року № 904-13/261 книги реєстрації актових записів про народження Чайківської сільської ради Оржицького району Лубенського округу (нині Староіржавецької сільської ради Оржицького району Полтавської області) за 1925-1926 р.р. на зберігання не надходили.

ОСОБА_4 мав також дочку - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 .

ОСОБА_5 після шлюбу змінила прізвище на - ОСОБА_5 , що підтверджується записом в трудовій книжці з посиланням на шлюбне свідоцтво НОМЕР_5 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 .

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав померлій на праві власності відповідно до свідоцтва №32 від 10.02.1972р. та підтверджується довідкою БТІ від 11.03.2020 року №11386о.

Заявник звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але через відсутність свідоцтва про народження свого батька, яким можна було б підтвердити родинний зв`язок з померлою, змушений звернутись до суду саме для встановлення такого факту.

Так як батько заявника є рідним братом померлої ОСОБА_5 , то він мав би право спадкувати у другу чергу.

Так як на момент відкриття спадщини батько заявника помер, то ОСОБА_1 як син померлого рідного брата спадкодавці має право на спадщину.

Таким чином, необхідність встановлення факту родинного зв`язку між заявником та ОСОБА_5. має значення для реалізації права на спадщину.

Та обставина, що заявник є рідним племінником померлої також може бути підтверджена наступними документами:

Заповітом від 16.06.1988 року, згідно якого ОСОБА_4 (дід заявника) заповів все своє майно своїм дітям - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Свідоцтвом про право на спадщину (мова оригіналу - Свидетельство о праве на наследство) від 14.11.1989 року, відповідно до якого після смерті ОСОБА_4 його син ОСОБА_3 (батько заявника) та дочка ОСОБА_5 (рідна тітка заявника) успадкували будинок в селі Чайківщина Оржицького району Полтавської області.

Договором купівлі-продажу будинку від 17.11.1989 року, згідно якого власники, ОСОБА_3 (батько заявника) та ОСОБА_5. (рідна тітка заявника) продали вказаний вище будинок.

Просить встановити юридичний факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 є батьком заявника ОСОБА_1 та рідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 .

Заявник в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримує в повноум обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 (батько заявника) був сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 ).

Свідоцтво про народження ОСОБА_3 , яким можна було б підтвердити факт їхнього споріднення, не збереглося, а відповідно до листа Державного архіву Полтавської області від 10.03.2020 року № 904-13/261 книги реєстрації актових записів про народження Чайківської сільської ради Оржицького району Лубенського округу (нині Староіржавецької сільської ради Оржицького району Полтавської області) за 1925-1926 р.р. на зберігання не надходили.

ОСОБА_4 мав також дочку - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 .

ОСОБА_5 після шлюбу змінила прізвище на - ОСОБА_5 , що підтверджується записом в трудовій книжці з посиланням на шлюбне свідоцтво НОМЕР_5 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 .

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав померлій на праві власності відповідно до свідоцтва №32 від 10.02.1972 р. та підтверджується довідкою БТІ від 11.03.2020 року №11386о.

Заявник звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але через відсутність свідоцтва про народження свого батька, яким можна було б підтвердити родинний зв`язок з померлою, змушений звернутись до суду саме для встановлення такого факту.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Так як батько заявника є рідним братом померлої ОСОБА_5 , то він мав би право спадкувати у другу чергу.

Відповідно до ч. 3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Так як на момент відкриття спадщини батько заявника помер, то ОСОБА_1 як син померлого рідного брата спадкодавці має право на спадщину.

Таким чином, необхідність встановлення факту родинного зв`язку між заявником та ОСОБА_5. має значення для реалізації права на спадщину.

Та обставина, що заявник є рідним племінником померлої також може бути підтверджена наступними документами:

Заповітом від 16.06.1988 року, згідно якого ОСОБА_4 (дід заявника) заповів все своє майно своїм дітям - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Свідоцтвом про право на спадщину (мова оригіналу - Свидетельство о праве на наследство) від 14.11.1989 року, відповідно до якого після смерті ОСОБА_4 його син ОСОБА_3 (батько заявника) та дочка ОСОБА_5 (рідна тітка заявника) успадкували будинок в селі Чайківщина Оржицького району Полтавської області.

Договором купівлі-продажу будинку від 17.11.1989 року, згідно якого власники, ОСОБА_3 (батько заявника) та ОСОБА_5. (рідна тітка заявника) продали вказаний вище будинок.

ОСОБА_6 , в наданих суду письмових поясненнях, зазначила, що вона являється двоюрідною сестрою ОСОБА_3 , та підтверджує той факт, що він являється братом померлої ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 19, 78-81, 89, 141, 263-265, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Встановити юридичний факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 є батьком заявника ОСОБА_1 та рідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/sud2316/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Головуючий: