Постанова

Іменем України

19 травня 2020 року

м. Київ

справа № 496/2239/18

провадження № 61-46469св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сауспальм»,

представник відповідача -Грекова Лариса Володимирівна,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - товариство з обмеженою відповідальністю «Рубікон-ІІ»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сауспальм» на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області,

у складі судді Горяєва І. М., від 11 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області, у складі колегії суддів:

Таварткіладзе О. М., Погорєлової С. О., Заїкіна А. П.,від 09 жовтня

2018 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до

товариства з обмеженою відповідальністю «Сауспальм» (далі -

ТОВ «Сауспальм»), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- товариство з обмеженою відповідальністю «Рубікон-ІІ», про витребування нерухомого майна.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11 червня

2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовна заява подана і оформлена у порядку, передбаченому статтями 175-177 ЦПК України. Спір підсудний Біляївському районному суду Одеської області.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Парадайс Релакс» та ТОВ «Сауспальм» залишено без задоволення.Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 11 червня 2018 року про відкриття провадження залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскільки предметом позову є нерухоме майно, тому на спірні правовідносини розповсюджується положення ЦПК України про виключну підсудність, отже спір підлягає розгляду за місцем знаходження нерухомого майна. Також суд апеляційної інстанції відхилив доводи апеляційної скарги про порушенням судом першої інстанції правил юрисдикції, зазначивши при цьому, що відповідно до положень ЦПК України ухвала про відкриття провадження може бути оскаржена лише з підстав недотримання судом правил підсудності. Посилання відповідача на існування між сторонами господарського спору не може бути предметом розгляду при відкритті провадження, проте має враховуватись при розгляді справи по суті заявлених вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ТОВ «Сауспальм»просить скасувати оскаржені судові рішення та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що за приписами частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцем знаходження. Ураховуючи те, що фактичною та юридичною адресою відповідача є АДРЕСА_1 , подання позову до Біляївського районного суду Одеської області є порушенням правил територіальної підсудності цивільного судочинства. Також заявник вказує, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. На думку позивача, позов має ознаки штучно створеного спору для змін підсудності та юрисдикції, що є зловживанням процесуальними правами.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

16 квітня 2020 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 496/2239/18 розподілено судді-доповідачеві.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ТОВ «Сауспальм» про витребування нерухомого майна: будівлі комплексу дорожнього сервісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею

11 217,5 кв. м та земельної ділянки за цією ж адресою, загальною площею 14,9577 га, а також просила суд зобов`язати ТОВ «Сауспальм» звільнити вказане майно.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», положеннями якого встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (частина друга

статті 27 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно зі статтею 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Зі змісту заявлених позивачем вимог слідує, що спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, оскільки стосується витребування будівлі дорожнього сервісу та земельної ділянки, а також зобов`язання їх звільнити.

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що спір виник із приводу нерухомого майна (будівлі та земельної ділянки), що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , тому справа відповідно до вимог статті 30 ЦПК Українипідсудна Біляївському районному суду Одеської області.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду підлягали оскарженню в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мали право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої

статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, доводи касаційної скарги про порушеннями судами попередніх інстанцій при вирішенні питання про відкриття провадження правил предметної та суб`єктної юрисдикції є безпідставними, оскільки під час касаційного провадження суд касаційної інстанції перевіряє дотримання судами попередніх інстанцій під час відкриття провадження лише правил підсудності (територіальної юрисдикції).

Крім того, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20 грудня

2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 01 жовтня 2019 року, провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права (правил підсудності) при вирішенні питання про відкриття провадження.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сауспальм» залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 11 червня

2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович