2/465/1119/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

06.10.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.10.2017р. між позивачем - публічним акціонерним товариством «Державний експортно- імпортний банк України» та відповідачем ОСОБА_1 , укладено договір про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії №КР/2017-10 (надалі кредитний договір). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, позивач на підставі заяв відповідача, що є додатками до кредитного договору, відкрив відповідачу поточні рахунки № НОМЕР_1 (картковий рахунок 1) та № НОМЕР_2 (картковий рахунок 2). Відповідно до п.п. 2.4, 2.5, 2.6 кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію до картковому рахунку 2 з лімітом в сумі не більше 10 000,00 грн. строком до 31.10.2020р., для оплати будь-яких проведених відповідачем операцій за картковим рахунком 2, у разі недостатності власних грошових коштів відповідача на картковому рахунку 2 для оплати відповідних операцій. Відповідно до п.2.11, пп. 8.2.13 кредитного договору, відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 30 % річних не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані. В порушення умов кредитного договору, відповідач не сплачує позивачу проценти за користування кредитними коштами, нарахованими з 28.02.2018р. по 18.06.2018р. Позивач направив відповідачу претензію № 060-13-2/1630-14 від 13.08.2018р. з вимогою в строк до 14.09.2018р. погасити всю заборгованість за кредитним договором, в якій зазначалась сума простроченої заборгованості, реквізити для проведення платежу та повідомлення про передачу справи до суду. Станом на 18.06.2019р. прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором становить 17 756,58 грн., в тому числі 9 826,37 грн. боргу з повернення кредиту, 3758,15 грн. боргу по оплаті процентів за користування кредитом, 3 494,96 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 677,10 грн. пені за прострочення сплати процентів. Просить позов задоволити, стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати.

Представник позивача в чергове судове засідання не прибув, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить такий задоволити. Проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судові засідання не прибував, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про слухання справи у його відсутності та відзиву на позовну заяву суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії №КР/2017/10 від 13.10.2017р., позивач - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк", відкрив відповідачу ОСОБА_1 поточні рахунки № НОМЕР_1 (картковий рахунок 1) та № НОМЕР_2 (картковий рахунок 2) для проведення операцій, визначених положеннями чинного законодавства України, нормативними документами позивача, кредитним договором, а відповідач зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених кредитним договором, у тому числі згідно з умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку.

Відповідно до п.2.11, пп. 8.2.13 кредитного договору, відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 30 % річних не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані.

Згідно з п.п.8.2.9 договору, відповідач зобов`язується сплачувати позивачу суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли у зв`язку з використанням основної картки та додаткових карток, а згідно п.п.8.2.10. погашати банку усю існуючу заборгованість за кредитом.

Відповідно до п.п. 9.1.2 кредитного договору, у разі прострочення погашення кредиту та/або процентів за кредитом, відповідач сплачує позивачу пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме у періоді, за який нараховується пеня. Пеня нараховується на суму простроченої заборгованості із розрахунку фактичної кількості днів її прострочення, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня її погашення у повному обсязі (включно).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 т. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу скеровувалась претензія про погашення заборгованості за договором про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії №КР/2017/10 від 13.10.2017р., яка останнім проігнорована.

Згідно розрахунку заборгованості по договору про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії №КР/2017/10 від 13.10.2017р., станом на 18.06.2019р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 17 756, 58 грн., з яких сума боргу з повернення кредиту становить 9 826, 37 грн., сума боргу по оплаті процентів за користування кредитом - 3 758, 15 грн., сума пені за прострочення сплати кредиту 3 494, 96 грн., сума пені за несвоєчасне погашення процентів 677, 10 грн.

Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 280 - 282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк», м. Київ, вул. Антоновича 127, ) суму боргу в розмірі 17 756 (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень 58 коп., з яких сума боргу з повернення кредиту становить 9 826, 37 грн., сума боргу по оплаті процентів за користування кредитом - 3 758, 15 грн., сума пені за прострочення сплати кредиту 3 494, 96 грн., сума пені за несвоєчасне погашення процентів 677, 10 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк», м. Київ, вул. Антоновича 127, ) судовий збір в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот одна) гривень 00 коп.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з часу отримання його копії через суд, що ухвалив судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк»): м. Київ, вул. Антоновича 127, .

Відповідач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Суддя В. Кузь