У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшук Олени Вікторівни, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

05.10.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса КМНО Ляшук О.В., ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Однак позивач пред`явив зазначений позов з порушенням правил підсудності, звернувшись до суду за місцем знаходження одного з відповідачів, а саме приватного нотаріуса, який посвідчив оспорюваний заповіт. Так, позовна заява підлягає передачі на розгляд іншому суду з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до пунктів 41, 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ляшук О.В., предметом якого є, зокрема, нерухоме майно, а саме - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, вбачається, що позивачем заявлені вимоги про визнання правочинів з нерухомістю недійсними, що стосуються об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена адреса територіально не віднесена до Солом`янського району м. Києва.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Крім того, місцем відкриття спадщини (смерті заповідача) є АДРЕСА_1 .

Тобто, в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене вище, то заявлені позовні вимоги мають розглядатись судом за правилами виключної підсудності, а саме за місцезнаходженням нерухомого майна.

З викладеного випливає висновок про необхідність передачі справи на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва, т.я. справа не підсудна Солом`янському районному суду міста Києва, оскільки належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ч. 1 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, 32, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшук Олени Вікторівни, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним передати на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: