Справа: 164/385/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

22 травня 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю: секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовомузасіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є власником житлового будинку, який знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , та в якому зареєстрований, окрім нього, його син ОСОБА_2 . Відповідач на протязі багатьох років не проживає за місцем реєстрації, не з`являється, не оплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку. Оскільки добровільно знятись з реєстрації ОСОБА_2 не бажає, просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду подав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-сайті Судова влада України від 7 травня 2020 року. Правом подати відзив не скористався.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Проаналізувавши обставини справи та дослідивши письмові матеріали, судприходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 цього ж Кодексу встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 16 жовтня 2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обстежень серії НОМЕР_2 від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_1 належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Із будинкової книги на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що у вказаному будинку, окрім позивача, зареєстрований ОСОБА_2 відповідач у справі (а.с. 11-15).

Відповідно до актів обстеження умов проживання ОСОБА_1 , 1967 року народження, від 31 березня 2019 року, 30 квітня 2019 року, 31 травня 2019 року, 30 червня 2019 року, 31 липня 2019 року, 31 серпня 2019 року, 30 вересня 2019 року, 31 липня 2019 року, 30 листопада 2019 року, 31 грудня 2019 року, 31 січня 2020 року, 29 лютого 2020 року комісією Маневицької селищної ради від виробничого округу № 13 встановлено, що він проживає у власному будинку по АДРЕСА_1 . Також у житловому будинку зареєстрований ОСОБА_2 , 1989 року народження, проте за вказаною адресою фактично не проживає з 1 березня 2019 року по даний час (а.с. 16-27).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд приходить висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Крім того, задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права, надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 263-265, 267, 280-282 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстрації за адресою: : АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська