КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У х в а л а

м. Київ Справа № 357/6241/20

08 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайоннного суду Київської області від 06 липня 2020 року, постановлену під головуванням судді Кошель Б.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління ДФС у Київській області, третя особа Перша Білоцерківська міська нотаріальна контора Київської області про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2020 року відмовлено у відкриті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління ДФС у Київській області, третя особа Перша Білоцерківська міська нотаріальна контора Київської області про зняття арешту з майна.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 30 липня 2020 року позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також в апеляційній скарзі просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2020 року, посилаючись на те, що повний текст ухвали був отриманий 21 липня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, статтею 354 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення..

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена 06 липня 2020 року. Повний текст оскаржуваної ухвали було отримано позивачами 23 липня 2020 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. (а.с. 162-163)

Апеляційну скаргу на ухвалу суду було надіслано 30 липня 2020 року, тобто в межах визначеного статтею 354 ЦПК України п`ятнадцятиденного строку з моменту, коли апелянти отримали копію оскаржуваної ухвали.

Враховуючи все викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянтів про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і можуть бути прийняті до уваги.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує, що стаття 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлює вимог до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Проте там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що апеляційну скаргу позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 направили у передбачений законом строк, вважаю за необхідне поновити апелянтам процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2020 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Перевіривши виконання вимог ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вважаю, що апеляційна скарга на рішення суду підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

За правилом ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Стаття 185 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частина 4 ст. 356 ЦПК України встановлює, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від спати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2020 року становитиме 420,40 грн.

Також в апеляційній скарзі міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору. В своєму клопотанні позивачі зазначили, що не мають можливості сплатити судовий збір у зв`язку з майновим станом з огляду на нерегулярний, мінливий дохід.

Разом з тим, в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже, порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» із змінами і доповненнями.

Згідно зі статтею 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору є врахування одночасно як майнового стану сторони, так і наявність однієї із умов визначеної цією статтею, перелік яких є вичерпним.

Заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, позивачі не надали доказів на підтвердження того, що за своїм майновим станом вони не мають можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 420,40 грн. До клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачами не додано жодного доказу, який би містив інформацію щодо доходів позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (пенсії, заробітної плати, доходів від здійснення підприємницької діяльності), наявності/відсутності рухомого та/або нерухомого майна, а тому відсутні підстави для звільнення апелянтів сплати судового збору за подання апеляційної скарги з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 420,40 грн. за реквізитами: за реквізитами: одержувач - УК у Солом.р-ні/Соломян р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026010, МФО банку: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 38050812.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Поновити позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2020 року.

У задоволенні клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Білоцерківського міськрайоннного суду Київської області від 06 липня 2020 року - відмовити.

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайоннного суду Київської області від 06 липня 2020 року, постановлену під головуванням судді Кошель Б.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління ДФС у Київській області, третя особа Перша Білоцерківська міська нотаріальна контора Київської області про зняття арешту з майна - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: