Справа № 522/9320/19
Провадження № 2/522/2040/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору, - Перший Приморський відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області, про внесення змін до запису про арешт нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду 31 травня 2019 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору, - Перший Приморський відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області, про внесення змін до запису про арешт нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначено, що 22.04.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 22.04.2010 року, за реєстровим №908. Відповідно до п. 1 Договору, Відповідач продала та передала у власність, а Позивач купив та прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 . У квітня 2019 року позивач вирішив продати Квартиру та звернувся до приватного нотаріуса, який йому повідомив, що на Квартиру накладено арешти на підставі Постанов державних виконавців Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження 820/22446669 від 08.10.2010 року, реєстраційний номер обтяження 10492111 та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №38219640 від 28.05.2013 року номер запису про обтяження 1737078.

Позивач посилається на ті обставини, що на момент внесення записів про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Квартира належала Позивачу, про що свідчить нотаріально посвідчений Договір купівлі-продажу від 22.04.2010 року на підставі цього Договору Позивач набув речове право на Квартиру, також до нього перейшло право володіння та користування Квартирою , але у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на Квартиру за Позивачем та наявністю зареєстрованих обтяжень на Квартиру , Позивач не може зареєструвати право власності на Квартиру та здійснити її відчуження.

Ухвалою суду від 07.06.2019р. позовну заяву залишено без руху. Представником позивача 24.06.2019 року до суду надано заяву на виконання ухвали суду про залишення позову без руху.

Ухвалою суду від 12.07.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 25.07.2019 року.

25.07.2019 року суд у присутності представника позивача у зв`язку з неявкою інших сторін розгляд справи відклав на 12.09.2019 року.

До суду 09.09.2019 року та 12.09.2019 року надійшли заяви від представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, в яких просив витребувати у Першого Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області:

- копію постанови державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №38219640 від 28.05.2013 р., а також інформацію відносно того на якої стадії примусового виконання знаходиться виконавче провадження у рамках якого накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), постановою державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №38219640 від 28.05.2013 р.;

- копію постанови державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження 820/22446669 від 08.10.2010р., а також інформацію відносно того на якої стадії примусового виконання знаходиться виконавче провадження у рамках якого накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), постановою державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про відкриття виконавчого провадження 820/22446669 від 08.10.2010 р.

Ухвалою суду від 16.09.2019 року вказані докази витребувані судом.

В підготовче засідання 02.12.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 02.12.2019 року закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті на 18.02.2020 року.

У судове засідання з`явилась представник позивача ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що 23.12.2019 року до суду надійшли витребуванні докази, на обговорення було поставлено питання про залучення КС «Істок» та АТ «Приватбанк» у якості третіх осіб та представник позивача не заперечувала проти залучення. Суд без виходу до нарадчої кімнати залучив КС «Істок» та АТ «Приватбанк» у якості третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору та розгляд справи було відкладено на 19.03.2020 року.

У судове засідання 19.03.2020 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Розгляд справи відкладено на 20.05.2020 року.

15.05.2020 року представником позивача надано до суду інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №209146034 від 15.05.2020 року.

19.05.2020 року представником позивача надано заяву про розгляд справи без її участі.

20.05.2020 року до суду надійшли пояснення представника третьої особи АТ «Приватбанк», відповідно яких представник просив відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Позивачем не надано до позову підтвердження державної реєстрації договору, отже у позивача не виникло права власності, а тому він не може розпоряджатись своїм майном.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 28.05.2020 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, оцінивши надані докази приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.04.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , та який нотаріально посвідчений.(а.с.5), продаж квартири вчинено за 300 000 грн. що еквівалентно 37 510 долл.США.

Відповідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 22.04.2010 року, зазначений договір купівлі-продажу було зареєстровано в Державному реєстрі правочинів №908, реєстр №3909943 (а.с.6).

Як вбачається з інформаційної довідки № від 23.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та наявне обтяження у вигляді арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП №38219640 , від 28.05.2013 року.

Згідно Листа Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса від 08.10.2019 року №42560 на виконання ухвали суду про витребування доказів зазначено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №22446669 примусового виконання вимог виконавчого листа №2-1920/10, виданого Київським районним судом міста Одеси 22.09.2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Істок» коштів у розмірі 41291,00 грн., та виконавчого провадження №38219640 примусового виконання вимог виконавчого листа №415/8844/12, виданого Заводським районним судом м. Дніпропетровська 11.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у розмірі 13488,21 грн. Надати належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження неможливо, оскільки матеріали виконавчих проваджень знищено.

Відповідно інформаційної довідки №209146034 від 15.05.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, 8336 від 09.07.2003 року посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Горецькою В.М.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Як вбачається з п.8 Договору купівлі-продажу право власності на квартиру, згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, у покупця виникає з моменту державної реєстрації цього договору.

Право власності у набувача за договором відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України виникає з дня державної реєстрації (ст. 182 ЦК України), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

При цьому відповідно до ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення.

Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

У силу положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Разом з тим, з матеріалів справи, а саме інформаційної довідки №209146034 від 15.05.2020 року вбачається, що власником квартира з приводу якої заявлені вимоги про внесення змін до запису про арешт нерухомого майна є ОСОБА_2 , позивачем не надано підтвердження державної реєстрації договору, отже у позивача не виникло права власності згідно діючого законодавства, а тому ОСОБА_1 не має законних підстав та доказів щодо зазначеного майна та зняття арешту, а вимог про визнання права власності на нерухоме майно за позивачем до суду не пред`явлено.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не має підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 4, 15-16 , 182, 319, 321, ч.4 ст.334 334 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 30, 43-44, 49, 76 - 84, 89, 95, ст. 223, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору, - Перший Приморський відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області, про внесення змін до запису про арешт нерухомого майна - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28.05.2020 року.

Суддя Л.В. Домусчі