Справа №345/4785/19
Провадження № 2/345/81/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

з участю: позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач по справі є її колишній чоловік. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 15.09.2016 року шлюб між ними розірвано. В 2017 році позивачка звернулась в суд із позовом про поділ майна подружжя. Відповідно до рішення від 13.03.2017 року проведено поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнано за нею та відповідачем по Ѕ частині гаражу Г-26, що знаходиться в АДРЕСА_1 також визнано право власності за кожним по Ѕ частині квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

09.10.2019 року біля 15-00 год. позивачка прийшла до квартири, яка належить їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності, однак зайти в житло вона не змогла, оскільки відповідач та його дружина ОСОБА_4 чинять їй перешкоди в користуванні квартирою.

Вона неодноразово пропонувала відповідачу вирішити питання житла мирним шляхом, проте останній відмовляється, мотивуючи тим, що квартира належить тільки йому. В спірну квартиру вона не може зайти, оскільки відповідач поміняв двері і дверні замки.

З даного приводу позивачка викликала працівників поліції і тільки завдяки їм відповідач впустив її до квартири. Після того, як поїхали працівники поліції, позивачка пішла додому за речами, однак в квартиру вона не змогла зайти. Коли вдруге зателефонувала до працівників поліції, останні відмовились їхати, сказавши їй, що це цивільно-правові відносини і їй необхідно звернутись до суду.

Відповідач закрив квартиру і вона не може вільно користуватись житлом, своїми діями відповідач порушує її право на власність, володіння та користування квартирою.

У судовому засіданні позивачка та представник позивачки позов підтримали та просять його задоволити. Позивачка також пояснила, що в 2016 році вона з відповідачем розірвали шлюб. В 2017 році вона зверталась в суд щодо поділу майна, а саме однокімнатної квартири по АДРЕСА_2 . Судовим рішенням за ними визнано по Ѕ ідеальних часток квартири. Однак, з 2017 року вона не може зайти в квартиру, так як відповідач її не впускає, поміняв замки, ключі від вхідних дверей їй не дає. 09.10.2019 року вона прийшла у своє житло, однак ОСОБА_3 її в квартиру не впустив, тому вона була змушена викликати працівників поліції. Працівники поліції повідомили ОСОБА_3 , що у неї є права на дане житло відповідно до рішення суду. Вона пропонувала ОСОБА_3 сплатити вартість Ѕ частини квартири, відповідач погоджувався, однак з умовою, що вона також відмовиться від аліментів. На даний час відповідач придбав зі своєю дружиною квартиру в цьому ж будинку по АДРЕСА_1 . Однак незважаючи на цей факт, відповідач продовжує чинити їй перешкоди в користуванні належною їй часткою в квартирі. Зайти без перешкод в свою квартиру вона не може до цього часу. Просить позов задоволити.

Відповідач позов не визнав та суду пояснив, що рішенням суду за ним та позивачкою визнано право власності на житло в рівних частках. Позивачка має житло, а у нього нічого не має, тільки ця одокімнатна квартира. З своєю дружиною вони придбали ще одне житло, але це житло дружина хоче віддати своєму синові, а вони будуть і надалі проживати в спірній квартирі, та як він має там свою частку. Позивачка приходить, влаштовує сварки з ним та його дружиною, потім викликає поліцію. Він не хоче продавати житло, оскільки не має іншого. Ключ від квартири позивачка має, але він не хоче щоб вона там проживала. Перешкод позивачці він не чинить, вона його оговорює. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 на праві сумісної власності подружжя, належить Ѕ частини за кожним квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.03.2017 року, Витягом з Державного реєстру речових прав нга ерухоме майно про реєстрацію права власності - (а.с.5-7, 8).

Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак, положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок , квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач позбавив позивачку права користування належною їй на праві спільної сумісної власності з відповідачем квартири по АДРЕСА_2 , шляхом заміни замків від вхідних дверей, чим чинить перешкоди у користуванні власністю, також дане стверджується зверненням позивачки від 09.10.2019 року до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківський області з приводу невпускання її до квартири - (а.с.9), а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому суд вважає, що позивачка обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернулася за захистом своїх прав до суду.

Таким чином, оскільки судом було встановлено, що позивач є власником частини спірної квартири, з боку відповідача ОСОБА_3 позивачці чиняться перешкоди у користуванні власністю, позов підлягає задоволенню з підстав визначених статтями 383 та 391 ЦК України.

Суд, відмовляє у задоволенні позову в частині наданні позивачці ключів від квартири, оскільки ключі їй були передані в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст.9, 150 ЖК України, ст. ст. 15, 16, 257, 268, 270, 311, 319, 321, 379, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд, -

р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні житлом, а саме: квартирою в АДРЕСА_2 та вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартиру по АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду

Головуючий: