Справа № 308/8916/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Деметрадзе Т.Р., при секретарі Скраль В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (авансу) за попереднім договором,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (авансу) за попереднім договором.

10.03.2020 року через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій просить: арешт на все належне ОСОБА_2 на праві власності рухоме та нерухоме майно, та заборонити ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовує тим, що предметом поданого нею позову є повернення їй грошових коштів, які вона передала відповідачу на виконання умов попереднього договору від 11.09.2015 року про купівлю квартири у сумі 35 983 доларів США. Вказує, що у вересні 2017 року їй стало відомо, що відповідач вирішив продати квартиру третім особам, тим самим порушив умови попереднього договору.

З огляду на вищенаведене існує висока ймовірність того, що відповідач намагатиметься відчужити все належне йому на праві власності рухоме та нерухоме майно, що може ускладнити, або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, тому просить заяву задоволити.

Вивчивши матеріали справи прихожу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищевказаний принцип співмірності забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та позицію Верховного Суду України, суд приходить до переконання необхідності накладення арешту на все належне ОСОБА_2 на праві власності рухоме та нерухоме майно в межах заявлених позовних вимог.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна відповідачами.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

У зв`язку з цим, враховуючи зміст заявлених вимог вважаю, що такі вимоги щодо забезпечення позову є підставними і підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 157 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на все належне ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на праві власності рухоме та нерухоме майно в межах заявленої суми позовних вимог у розмірі 915 047,69 (дев`ятсот п`ятнадцять тисяч сорок сім грн. шістдесят дев`ять коп.) гривень.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалу для виконання надіслати до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Р. Деметрадзе