ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року

м. Харків

Справа № 643/8095/16-ц

Провадження №22-ц/818/1146/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого - Коваленко І.П.,

Суддів - Котелевець А.В., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа Харків Восток»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Харків Восток» про стягнення коштів за договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2019 року в складі судді Короткого І.П., -

встановив:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Альфа Харків Восток» про стягнення коштів за договором.

Позов мотивовано тим, що 19.01.2013 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу автомобіля №011/13А. За умовами цього договору відповідач зобов`язався передати у власність позивача новий автомобіль марки Audi A6 Limousin (НОМЕР_1), колір: Синій Авіатор Aviatorblau Metallic, комплектація якого вказана у додатку №1 (специфікація) до договору. В свою чергу позивач зобов`язався сплатити відповідачу ціну автомобілю 758190,50 гривень. При цьому позивач здійснив попередній платіж 50000 гривень 19.01.2013 року. Листами від 17.06.2013 року та 21.06.2013 року відповідач повідомив позивача про готовність до передачі вказаного автомобіля та розірвання договору купівлі-продажу автомобіля через порушення позивачем зобов`язання щодо терміну остаточного розрахунку за автомобіль. Листом від 27.06.2013 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про обмін товару неналежної якості або повернення авансу за автомобіль у сумі 50000 гривень. Однак, вказаний аванс відповідачем позивачу повернутий не був. З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 50000 гривень суми попередньої оплати за автомобіль.

Позивач у судовому засіданні позов підтримали та пояснив про обставини справи, зазначені у позові.

Представники відповідача проти позову заперечували та просили в задоволенні позову відмовити у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Альфа Харків Восток» про стягнення коштів за договором - відмовлено.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову посилався на те, що позивачем не надано доказів придбання ним товару у відповідача, а тому відповідачем не порушені права позивача, як споживача у розумінні норм Закону України «Про захист прав споживачів».

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував того, що позов подано у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів» і взаємовідносини покупця - фізичної особи та продавця - юридичної особи за договором купівлі-продажу, крім норм ЦК України, також визначені Законом України «Про захист прав споживачів».

Також позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що оскільки листом № 77/13 від 17.06.2013 року відповідач повідомив його про готовність передати товар та запропонував провести остаточний розрахунок за транспортний засіб, а відповідно до п.п.3 п.2 ч.1 ст. 664 ЦК України з моменту отримання вищевказаного листа у позивача виникли права на обмін товару та/або, як наслідок, на розірвання в подальшому договору і повернення коштів та підставі ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів». Проте судом першої інстанції факт готовності передачі товару продавцем покупцеві не досліджувався взагалі та не надавалась оцінка листу відповідача № 77/13 від 17.06.2013 року.

10 лютого 2020 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшов відзив ТОВ «Альфа Харків Восток» на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведений факт порушення відповідачем прав позивача як споживача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.01.2013 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу автомобіля №011/13А. За умовами цього договору відповідач зобов`язався передати у власність позивача новий автомобіль марки Audi (АУДІ) моделі A6 Limousin (НОМЕР_1), колір: Синій Авіатор Aviatorblau Metallic, комплектація якого вказана у додатку №1 (специфікація) до договору. В свою чергу позивач зобов`язався сплатити відповідачу ціну автомобілю 758190,50 гривень. При цьому позивач здійснив попередній платіж 50000 гривень 19.01.2013 року. Листами від 23.05.2013 року, 17.06.2013 року та 21.06.2013 року відповідач повідомив позивача про готовність до передачі вказаного автомобіля та розірвання договору купівлі-продажу автомобіля через порушення позивачем зобов`язання щодо терміну остаточного розрахунку за автомобіль. Листом від 27.06.2013 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про обмін товару неналежної якості або повернення авансу за автомобіль у сумі 50000 гривень. Однак, вказаний аванс відповідачем позивачу повернутий не був.

Ці обставини підтверджуються договором купівлі-продажу автомобіля №011/13А від 19.01.2013 року, квитанцією від 19.01.2013 року про сплату позивачем відповідачу 50000 гривень предоплати за автомобіль, листами сторін від 23.05.2013 року, 17.06.2013 року, 21.06.2013 року та 27.06.2013 року.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом частини першої статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Частиною першою статті 571 ЦК України передбачено що, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

З матеріалів справи вбачається, що згідно пункту 3.2 статті 3 договору купівлі-продажу автомобіля покупець зобов`язаний сплатити ціну автомобіля шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця банківським переказом або внесенням грошових коштів у касу продавця на підставі отриманого рахунку від продавця в наступному порядку: попередній платіж складає 50 000 грн., який покупець має здійснити не пізніше 19 січня 2013 року на підставі отриманого рахунку від продавця, в рахунок платежу за автомобіль (підпункт 3.2.1). Остаточний розрахунок покупець має здійснити протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про готовність автомобілю до передачі, направленого продавцем у відповідності до положень статті 2.3 договору, на підставі отриманого рахунку від продавця (підпункт 3.2.2).

Відповідно до пункту 3.3 статті 3 договору вартість автомобіля вважається оплаченою покупцем після надходження всіх грошових коштів на банківський рахунок продавця згідно з положенням цієї статті.

У пункті 3.7 статті 3 договору зазначено, що сума вказана у пункті 3.2.1 цього договору, є завдатком, що сплачується покупцем продавцю у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Згідно з пунктом 5.7 договору купівлі-продажу автомобіля у разі відмови покупця від автомобілю або одностороннього розірвання цього договору продавцем в порядку, передбаченому пунктом 5.6 цього договору, завдаток за автомобіль не повертається.

Отже враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що внесена 19 січня 2013 року позивачем сума у розмірі 50 000 грн. є завдатком, яка підлягає поверненню позивачу в тому разі, якщо позивач доведе, що відповідач не виконає передбачені договором купівлі-продажу обов`язки. У випадку відмови покупця від автомобіля цей завдаток лишається у продавця.

Відповідно до пункту 4.2 договору термін поставки автомобіля не пізніше 90 банківських днів з дати виконання покупцем положень пункту 3.2 договору, яким передбачено остаточний розрахунок за автомобіль протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про готовність автомобіля до передачі

Відповідно до статті 10 договору купівлі-продажу автомобіля сторони узгодили порядок направлення повідомлень шляхом поштових відправлень або передання їх особисто з відміткою про вручення (пункт 10.1 договору). Згідно з пунктом 10.3 договору повідомлення покупцю надсилаються за адресою: АДРЕСА_1 .

17 червня 2013 року за вказаною адресою ТОВ «Альфа Харків Восток» надіслало ОСОБА_1 повідомлення про готовність до передачі йому як покупцю автомобіля з проханням з`явитися до відділу продажу для отримання рахунку на оплату для проведення остаточного розрахунку за автомобіль. (а.с. 7).

Проте, на момент фактичної поставки при ознайомленні з автомобілем ОСОБА_1 не задовольнили характеристики автомобіля, так як деякі з них, на думку позивача, виявились іншими, ані ж заявлені продавцем та заводом-виробником, зокрема колір автомобіля та у зв`язку з чим позивачем була здійснена відмова від прийняття автомобіля і не була здійснена повна оплата за договором, про що в письмовому вигляді було повідомлено відповідача.

21 червня 2013 року відповідач направив на адресу позивача лист за № 80/13, яким повідомив про розірвання Договору купівлі-продажу у порядку п. 5.6. Договору та роз`яснив п.п. 3.7, 5.7 Договору і послався на те, що відповідно до яких сума попередньої оплати в цьому випадку не підлягає поверненню.

Із наведених матеріалів справи, не спростованих ОСОБА_1 , вбачається, що ТОВ «Альфа Харків Восток» у спосіб, передбачений пунктом 10 договору, повідомило ОСОБА_1 про готовність передати йому автомобіль після повної оплати, однак останній повну вартість автомобіля не оплатив.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій, про те, що позивачем не доведено факт порушення зобов`язання відповідачем як підставу для повернення завдатку.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сплачена позивачем сума у розмірі 50 000 грн є завдатком, що видавалася відповідачу у рахунок забезпечення виконання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу автомобіля, порушення виконання якого сталося з вини позивача, а отже завдаток має залишатися у ТОВ «Альфа Харків Восток».

Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідно до п.п.3 п.2 ч.1 ст. 664 ЦК України з моменту отримання від відповідача листа № 77/13 від 17.06.2013 року у позивача виникли права на обмін товару та/або, як наслідок, на розірвання в подальшому договору і повернення коштів та підставі ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів , оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, того, що відповідачем було порушено його права як споживача, т.я. позивач не придбав у відповідача вищевказаний товар.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції. не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 березня 2020 року.

Головуючий І.П. Коваленко

Судді А.В. Котелевець

А.І. Овсяннікова