Справа № 517/292/20 н/п № 2/517/125/2020

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 р. смт.Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Гончар І.В.
при секретарі Заболотній Л.В. за участі: позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Онилове Фрунзівського району Одеської області померла її баба - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства « Світанок» розміром 7,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Онилівської сільської ради Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області. Спадкодавеця за життя склала заповіт, що зареєстрований в книзі за №1 від 17.01.2002 р., відповідно до якого заповідала позивачці ОСОБА_1 свою земельну частку (пай).
16 січня 2019 року позивач звернувся до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, державний нотаріус Романова Ірина Сергіївна відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що згідно поданого заповіту , встановлено недотримання вимог до складання і посвідчення заповіту, форми посвідчувального напису, який передбачений Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій. Крім того, серед поданих документів відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0199537, що виданий Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області 01.04.1997 року, що належить ОСОБА_2 , також відсутні документи про родинні стосунки спадкоємця із спадкодавцем.
Тому, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Представник відповідача Онилівської ради Захарівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено слідуюче.
Свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона проживала в одному селі по сусідству з ОСОБА_2 . Покійна ОСОБА_2 - це рідна баба ОСОБА_1 . Коли баба вже була старенькою, хворіла та ОСОБА_4 забрала її до себе та доглядала за нею.
Свідок ОСОБА_5 дала суду аналогічні пояснення.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 квітня 2002 р., ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Онилове Фрунзівського району Одеської області, актовий запис №4.
Згідно постанови державного нотаріуса Романової Ірини Сергіївни про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16 січня 2009 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що згідно поданого заповіту, встановлено недотримання вимог до складання і посвідчення заповіту, форми посвідчувального напису, який передбачений Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій.
Згідно витягу з погосподарської книги по с.Онилове Захарівського району Одеської області за 1950 - 1952 роки, обєкт ПГО№201 Онилівської сільської ради, власник домогосподарства - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), син- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
Згідно інформації № 509/65-18 від 10.06.2020 р. наданої Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за результатами перевірки по архіву відділу та за даними реєстра актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб відносно ОСОБА_7 , не виявлено.
Згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено актовий запис № 339. Батьками вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 18.12.2018 р., 30 грудня 1989 р. було укладено шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , про що зроблено актовий запис № 33.
Згідно копії заповіту ОСОБА_2 заповіла своїй онучці ОСОБА_4 належну їй земельну частку (пай), яка належала їй на підставі сертифіката серії ОД№0199537.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Згідно довідки №214 від 22.05.2020 р. Онилівською сільською радою Захарівського району Одеської області виданої ОСОБА_4 про те, що її баба ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , дійсно постійно проживала та була зареєстрована до дня своєї смерті в будинку без номера, по вулиці без назки в АДРЕСА_1 .
Згідно довідки відділу у Захарівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 266/155-18 від 21.12.2018 року, відповідно до книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) гр. ОСОБА_2 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0199537 виданого на підставі розпорядження районної державної адміністрації №131/97 від 01.04.1997 р., розмір земельної частки (паю) складає 7,4 умовних кадастрових гектарах колишній КСП "Світанок" на території Онилівської сільської ради.
Статтею 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови N 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно із роз`ясненнями, викладених у пунктах першому та четвертому Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно пункту 7 Постанови ПВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 25.05.1998 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Згідно з положеннями ст. ст. 525 та 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, така дія має бути вчинена протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 р. № 18/5, яка діяла на той час, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.
Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна відповідно до ст. 1217 ЦК.
Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 524, 525, 526, 529, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 4, 5, 10, 19, 23, 30, 43, 175-177, 184, 293, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_4 до Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити. Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 та рідною бабою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_5 у порядку спадкування за законом після смерті баби - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства « Світанок» на території Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області, розміром 7,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
Повний текст рішення складено 16 жовтня 2020 року. Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: