провадження № 4-с/752/222/20
УХВАЛА

08.10.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко Кристини Вікторівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанови державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко Кристини Вікторівни, в якій просив суд: - визнати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко Кристини Вікторівни про відкриття виконавчого провадження № 62175008 від 25.05.2020 року протиправною; - скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко Кристини Вікторівни про відкриття виконавчого провадження № 62175008 від 25.05.2020 року; - зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко К.В. повернути ухвалу Залізничного районного суду м. Сімферополя від 12.11.2007 року у справі № 2-3599/07 ОСОБА_2 на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»; - зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко К.В., виключити відомості про скаржника із Єдиного реєстру боржників та скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання ухвали Залізничного районного суду м. Сімферополя від 12.11.2007 року у справі № 2-3599/07.

В обґрунтування скарги зазначено, що виконавче провадження № 62175008 було відкрито на підставі виконавчого документу - ухвали Залізничного районного суду м. Сімферополя від 12.11.2007 року у справі № 2-3599/07, який не відповідає вимогам, що встановлені в ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Так, ухвала суду не містить адреси місця проживання боржника, його реєстраційний номер, а також в ухвалі суду відсутні дані щодо строку її пред`явлення до виконання. Скаржник вказує, що державний виконавець мав всі підстави для повернення виконавчого документу стягувачу, та/або відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки, ухвала суду не мала обов`язкових реквізитів. З огляду на викладене, скаржник вважає, що виконавче провадження було відкрито із порушенням вимог закону, а тому вимушений звернутись до суду із даною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.08.2020 року, визначено Голосіївський районний суд м. Києва для забезпечення розгляду даної скарги.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.09.2020 року, у справі було відкрито провадження.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Просив скаргу задовольнити з викладених в ній підстав.

Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Надіслав до суду копії матеріалів виконавчого провадження. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що в травні 2020 року до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Залізничного районного суду м. Сімферополя від 12.11.2007 року у справі № 2-3599/07, відповідно до змісту якої судом було затверджено мирову угоду та ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно виплачувати аліменти на користь непрацездатної ОСОБА_2 по 3500,00 грн. до зняття інвалідності, або до моменту появи у неї доходів від підприємницької діяльності або будь-яких інших видів доходів.

З копії зазначеної ухвали суду вбачається, що вона набрала законної сили 23.11.2007 року.

Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко К.В. від 25.05.2020 року, було відкрито виконавче провадження № 62175008 з примусового виконання зазначеної ухвали суду.

Позивач в обґрунтування скарги вказує, що ухвала суду не містить обов`язкових реквізитів, які визначені законом, а відтак у державного виконавця були відсутні достатні законні підстави для відкриття виконавчого провадження.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог скарги, суд приймає до уваги те, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» .

Відповідно до статті 1 Закону «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За імперативними приписами статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 2 частини 2статті 17 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особив Єдиномудержавному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Мирова угода, затверджена судом, передбачає її добровільне виконання з боку сторін виконавчого провадження, але Закон України «Про виконавче провадження» містить норму, згідно з якою виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, а сааме: ухвали суду за заявою стягувача.

З огляду на те, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, то, як виконавчий документ, вона повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов`язань сторін тощо.

За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Відповідна правова позиція відображена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 910/12230/16.

Перевіривши зміст ухвали Залізничного районного суду м. Сімферополя від 12.11.2007 року у справі № 2-3599/07, судом було встановлено, що вона дійсно не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в ній відсутні відомості про стягувача та боржника, строк її пред`явлення до виконання, а відтак доводи скарги в цій частині є слушними.

Крім того, з огляду на те, що ухвала суду не відповідає вимогам закону, та була постановлена судом до набрання чинності законом, слід відмітити те, що стягувач не зверталась до суду щодо приведення її у відповідність до вимог закону, та доказів зворотному матеріали справи не імстять.

Згідно із п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Враховуючи, що ухвала не відповідає вимогам передбаченим статтею 4 Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу, а не відкривати виконавче провадження.

Суд вважає, що при винесенні 25.05.2020 року постанови про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання ухвали Залізничного районного суду м. Сімферополя від 12.11.2007 року у справі № 2-3599/07 державний виконавець помилково не взяла до уваги вимоги, визначені в ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак при винесенні оскаржуваної постанови діяла із порушенням вимог закону, що свідчить про протиправність винесеної постанови.

Окремо варто відзначити те, що про наявність оскаржуваної постанови державного виконавця скаржник дізнався після ознайомлення його представника із матеріалами виконавчого провадження.

Однак, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається учасникам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суду не надано належних доказів того, що державний виконавець постанову про відкриття виконавчого провадження направляв боржнику за місцем його реєстрації (фактичного проживання), а також варто вказати на те, що ухвала суду, як виконавчий документ, не містить вказівку на адресу місця проживання та/або реєстрації боржника - скаржника у справі.

З огляду на те, що судом встановлено неправомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за ухвалою суду про затвердження мирової угоди, яка не відповідає вимогам закону, а відтак інші постанови державного виконавця, винесені в рамках даного виконавчого провадження є також протиправними, та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пунктом 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу та у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження за ухвалою суду, як виконавчим документом, яка не відповідає вимогам закону, доводи та обґрунтування скарги знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, а відтак вимоги скарги в частині визнання постанови державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко К.В. про відкриття виконавчого провадження № 62175008 від 25.05.2020 року протиправною; скасування постанови державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко К.В. про відкриття виконавчого провадження № 62175008 від 25.05.2020 року; та зобов`язання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко К.В., виключити відомості про скаржника із Єдиного реєстру боржників та скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання ухвали Залізничного районного суду м. Сімферополя від 12.11.2007 року у справі № 2-3599/07, - є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, в частині вимог скарги про зобов`язання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко К.В. повернути ухвалу Залізничного районного суду м. Сімферополя від 12.11.2007 року у справі № 2-3599/07 ОСОБА_2 на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», - слід відмовити, оскільки вона не ґрунтується на вимогах закону, та суд не вправі зобов`язути державного виконавця приймати те чи інше рішення, зокрема, в частині наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки, він лише в праві розглянути правомірність та/або неправомірність прийнятого державним виконавцем рішення за результатами розгляду відповідного звернення сторони виконавчого провадження, та зобов`язати усунути порушення в разі їх виявлення.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко Кристини Вікторівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Визнати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко Кристини Вікторівни про відкриття виконавчого провадження № 62175008 від 25.05.2020 року протиправною.

Скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко Кристини Вікторівни про відкриття виконавчого провадження № 62175008 від 25.05.2020 року.

Зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко Кристину Вікторівну виключити відомості про ОСОБА_1 із Єдиного реєстру боржників та скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання ухвали Залізничного районного суду м. Сімферополя від 12.11.2007 року у справі № 2-3599/07.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Н.П. Чередніченко