Справа № 462/6165/20
УХВАЛА

06 жовтня 2020 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 05.10.2020 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить забезпечити його позов про визнання недійсними шести правочинів (договорів позики), які укладені між ПрАТ «Львівське акціонерне товариство імені Лесі Українки» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Як обгрунтування необхідності забезпечення позову зазначає, що ним готується позовна заява про визнання недійсними шести правочинів (договорів позики), які укладені між ПрАТ «Львівське акціонерне товариство імені Лесі Українки» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Вказує, що він є акціонером ПрАТ «Львівське акціонерне товариство імені Лесі Українки», власником 20604 акцій, що складає 11,74% статутного капіталу. Вважає, що директор товариства, яка обрана, на його думку, нелегітимною наглядовою радою, не могла діяти від імені та в інтересах товариства, в тому числі укладати правочини. Водночас заявник виявив, що товариство є боржником у шести виконавчих провадженнях щодо різних стягувачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Також ним виявлено, що в межах виконавчого провадження №62792946 (в якому стягувачем є ОСОБА_2 ) здійснюється реалізація нежитлових приміщень, адміністративного корпусу літ.А-2, загальною площею 221,6 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101, яке належить боржнику ПрАТ «Львівське акціонерне товариство імені Лесі Українки». Вважає, що шість укладених договорів позики є фіктивними та підлягають визнанню недійсними, у зв`язку з цим порушуються його корпоративні права на повноцінну участь в управлінні товариством. Наголошує, що наявне обгрунтоване припущення, що нерухоме майно товариства може бути реалізоване на прилюдних торгах на виконання виконавчого напису, який базується на незаконних правочинах. Внаслідок цього активи товариства зменшаться, а його корпоративні права знеціняться. При цьому виконання можливого рішення у справі за позовом, який він має на меті пред`явити, може бути суттєво утруднене.

Просить 1) зупинити до вирішення спору в даній справі стягнення на підставі виконавчих документі, згідно з якими відкриті виконавчі провадження №62792946, №62980881, №62981276, №62981511, №62981746, №62982052, за якими приватним виконавцем Павлюком Н.В. здійснюється реалізація нежитлових приміщень, адміністративного корпусу літ.А-2, загальною площею 221,6 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101, яке належить ПрАТ «Львівське акціонерне товариство імені Лесі Українки»; 2) зупинити до вирішення спору в даній справі реалізацію (продаж) приватним виконавцем Павлюком Н.В. нежитлових приміщень, адміністративного корпусу літ.А-2, загальною площею 221,6 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101, яке належить ПрАТ «Львівське акціонерне товариство імені Лесі Українки».

Заява про забезпечення позову розглядається згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 151 ЦПК України передбачено вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення позову. Зокрема, така повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно із ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Судом встановлено, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати ОСОБА_1 , стосуються та виникли із приводу нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень, адміністративного корпусу літ.А-2, загальною площею 221,6 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , яка згідно територіального поділу міста Львова на райони не належить до Залізничного району.

Виходячи із змісту заяви про забезпечення позову, у ній не зазначено ціни позову про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Також не виконано вимог закону щодо додання до заяви документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Вимоги закону щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову є імперативними, а отже, їх додержання є обов`язковим.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову представнику заявника, як таку, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Керуючись ст. 149,153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву про забезпечення позову повернути ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І.С. Мруць