Cправа № 563/794/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 року

Корецький районний суд Рівненської області

в особі головуючого судді: Кулика Є.В,

при секретарі : Заруцькому А.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корець цивільну справу за позовом адвоката Турович Оксани Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Корецької районної державної адміністрації Рівненської області, Великоклецьківської сільської ради Корецького району Рівненської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

У поданій до суду заяві представник позивача просить визнати за її довірителем право власності на земельну частку (пай), яка розміщена на території Великоклецьківської сільської ради Корецького району Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог представник позивача покликається на те, що відсутність правовстановлюючих документів на дане майно позбавляє її довірителя можливості оформити свої спадкові права на вказане майно.

У судове засідання представник позивача та позивач не з`явились, подали суду письмові заяви про повне підтримання позову по аналогічних мотивах.

Представник відповідача Корецької райдержадміністрації Рівненської області, у поданій до суду заяві від 30.09.2020 р просить справу розглядати без їх участі, зазначивши у заяві про те, що відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошенню в Україні» від 10.07.2018 № 2498 - VIII повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) передано сільським, селищним, міським радам.

Представник відповідача Великоклецьківської сільської ради Корецького району Рівненської області у поданій до суду заяві від 28.09.2020 р позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області в судове засідання не з`явився. У поданих до суду поясненнях від 29.09.2020 р просить у позові відмовити за його безпідставністю.

Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору.

Суд, дослідивши обставини та вивчивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ч.1, 5, 6 ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Як встановлено судом, на підставі рішення Корецької районної Державної Адміністрації в Рівненській області № 155 від 18 березня 1998 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав у с. Велика Клецька Корецького району Рівненської області було видано сертифікат серії РВ № 0237830 на право на земельну частку ( пай ), яка перебувала у колективній власності ксп «Полісся» Корецького району Рівненської області. Вказаний сертифікат серії РВ № 0237830 на право на земельну частку ( пай ) ОСОБА_3 було видано, як члену ксп «Полісся», відповідно п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.11.2005 р виданого Великоклецьківською сільською радою Корецького району Рівненської області і про що у книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 15.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , заведена Корецькою ДНК від 10.04.2006 року № 144/2006 за заявою про прийняття спадщини від ОСОБА_2 відповідно до інформаційної довідки Корецької ДНК від 15.09.2020 року

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 14.08.2013 року, виданого Великоклецьківською сільською радою Корецького району Рівненської області і про що у книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 11.

Як слідує із інформаційної довідки Корецької ДНК від 15.09.2020 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 і до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 заведена спадкова справа за № 23/2014 від 12.02.2014 року.

Позивач ОСОБА_1 народилась в с.Велика Клецька Корецького району Рівненської області ІНФОРМАЦІЯ_5 в сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корецького районного управління юстиції у Рівненській області 12.02.2014 року. Після одруження позивач змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». Дана обставина підтверджуються відповідним свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 . Отже, судом, достовірно встановлено, що позивач по справі та ОСОБА_7 батько та донька, яка, фактично після смерті батька прийняла у спадщину належне йому майно, хоча юридично на себе його не оформила. Разом із тим, позивач, вважається такою, що прийняла спадщину.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

За змістом ст. 23 ЗК України(в редакції 1990 року) та Указу № 720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання колективним сільськогосподарським підприємствам державного акту.

Досліджуючи матеріали справи та з`ясовуючи всі обставини, судом, достовірно встановлено, що на момент отримання КСП «Полісся» Державного акту на право колективної власності на землю та розпаювання земель ОСОБА_3 був членом КСП «Полісся», тому, мав право на земельну частку (пай). Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Законом України від 10.07.2018 № 2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який набрав чинності 01.01.2019, було внесено зміни, зокрема до статті 5 Закону № 899-IV, за змістом якої повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) були надані лише сільським, селищним, міським радам.

Оскільки, сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 200, 259, ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1220, 1222, 1258, 1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на земельну частку (пай) площею 4, 24 умовних кадастрових гектарах, на території Великоклецьківської сільської ради Корецького району Рівненської області, яке посвідчувалося сертифікатом серії РВ № 0237830 за № 155 від 18.03.1998 року в порядку спадкування.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Кулик