КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 755/14564/18

провадження № 22-ц/824/7046/2020

24 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

при секретарі Максюк І. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Київського обласного центру зайнятості про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року у складі судді Чех Н. А.,

встановив:

26.09.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київського обласного центру зайнятості, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ №418-к від 27 серпня 2019 року про звільнення її з посади провідного юрисконсульта юридичного відділу Київського обласного центру зайнятості та поновити її на вказаній посаді.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що наказом Київського обласного центру зайнятості від 27 серпня 2018 року №418-к ОСОБА_1 було звільнено з посади провідного юрисконсульта юридичного відділу 27 серпня 2018 року, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, п. 1 ст.40 КЗпП України.

Підставою для видачі вказаного наказу слугував наказ Київського обласного центру зайнятості від 26.04.2018 №186-к «Про зміни в організації виробництва і праці в Київському обласному центрі зайнятості», відповідно до якого в Київському обласному центрі зайнятості виведено з 26 квітня 2018 року: юридичний відділ у кількості 6 штатних одиниць: начальник відділу (1 штатна одиниця), заступник начальника відділу (1 штатна одиниця), провідний юрисконсульт ( 4 штатні одиниці). Введено з 26 квітня 2018 року юридично-договірний відділ у кількості 8 штатних одиниць: начальник відділу (1 штатна одиниця), заступник начальника відділу (1 штатна одиниця), провідний юрисконсульт (3 штатні одиниці), сектор договірної роботи -завідувач сектору (1 штатна одиниця), провідний інженер з договірної роботи ( 2 штатні одиниці).

Таким чином, в новому юридично-договірному відділі було зменшено посаду провідного юрисконсульта на 1 штатну одиницю та введено дві нові посади: завідувач сектору та провідний інженер з договірної роботи.

Позивачу не було запропоновано посаду в новому юридично- договірному відділі, враховуючи ту обставину, що вона обіймала посаду провідного юрисконсульта в юридичному відділі.

Разом з тим, позивачу було запропоновано лише одну посаду - провідного юрисконсульта Славутицького міського центру зайнятості, що є порушенням ч.3 ст.492 КЗпП України.

Також зазначила, що вона є особою з інвалідністю 1 групи загального захворювання, а тому не має можливості їздити на роботу до Славутицького міського центру зайнятості на відстань більше 200 км.

Крім цього, при її звільненні було порушено ч.2 ст. 492 КЗпП України, оскільки не було враховано її переважне право на залишення на роботі.

Зазначила, що вона проживає разом з тяжкохворою матір`ю та є єдиною особою в сім`ї з самостійним заробітком, що у відповідності до ст. 42 КЗпП України надавало їй перевагу в залишенні на роботі.

Також зазначила, що у 2018 році вона вдруге проходила спеціалізовану нейроофтальмологічну медико-соціальну експертну комісію, за результатами якої їй було призначено Індивідуальну програму реабілітації інваліда №665 від 24.05.2018, відповідно до якої вона потребує трудової реабілітації у відповідно створених умовах, які виключають ризики для її здоров`я.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» індивідуальна програма реабілітації особи з інвалідністю є обов`язковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Свої доводи мотивує тим, що висновок суду першої інстанції про дотримання відповідачем вимог законодавства в частині ознайомлення її про майбутнє вивільнення працівників та в частині пропозиції їй вакантної посади провідного юрисконсульта Славутицького міського центру зайнятості є необґрунтованим, оскільки така пропозиція суперечить Індивідуальній програмі реабілітації №655 від 24.05.2018. Крім цього, позивачу не запропоновано роботу на тому самому підприємстві.

Зазначив, що ОСОБА_1 не було повідомлено про наявність вакантної посади провідного юрисконсульта юридично-договірного відділу тимчасово на період соціальної відпустки для догляду за дитиною основного працівника. Свідок ОСОБА_3 не зазначила в своїх поясненнях, хто саме читав вголос ОСОБА_1 пропозицію вакантної посади, не зазначено про це і в акті.

Крім цього, на час вивільнення у Київському обласному центрі зайнятості були дві вакансії у новоствореному відділі в секторі договірної роботи, які їй запропоновані не були. Також позивачу не було запропоновано посади в новому юридично-договірному відділі.

Суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що врахування морально-психологічного клімату в колективі при розгляді питання щодо переважного права залишення на роботі є свідченням дискримінації і не входить до повноважень комісії з перевірки та встановлення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі. Висновок суду про те, що однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці є дисциплінованість працівника, не ґрунтується на законі.

Зазначив, що Індивідуальна програма реабілітації, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_1 , дозволяє їй працювати вдома та не виходити на роботу у зв`язку із необхідністю відвідувати лікаря, а також якщо наявні чинники не можуть завдати шкоди здоров`ю, наприклад: ожеледиця, снігопад або внаслідок погіршення самопочуття. Тому випадки, коли ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці, відбувалися з об'єктивних причин. Доказом цього є відсутність дисциплінарних стягнень, крім позбавлення її премії відповідно до наказу №232/к від 18.05.2018, який був визнаний незаконним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Київський обласний центр зайнятості просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Свої доводи мотивує тим, що з метою підвищення ефективності виконання Київською обласною службою зайнятості покладених на неї функцій та оптимізації діяльності центрів зайнятості Київської області, відповідно до наказу Державної служби зайнятості ( Центрального апарату) від 27.10ж.2016 №196 «Про реорганізацію базових центрів зайнятості у Київській області» розпочато реорганізацію 28 базових центрів зайнятості у Київській області шляхом приєднання до Київського обласного центру зайнятості, в ході проведення якої відповідачем здійснюються заходи щодо припинення юридичних осіб базових центрів зайнятості та утворення відповідних філій Київського обласного центру зайнятості у Київській області.

У зв`язку з передачею ряду адміністративно-господарських та контрольних функцій з базового на регіональний рівень й існуючої необхідності в раціональному їх розподіленні між установами Київської обласної служби зайнятості на підставі проведеного аналізу навантажень на структурні підрозділи, Київським обласним центром зайнятості за погодженням з Державною службою зайнятості прийнято рішення щодо ліквідації юридичного відділу Київського обласного центру зайнятості та створення юридично-договірного відділу з сектором договірної роботи.

Відповідно до протоколу засідання Комісії від 26.04.2018 №3 було прийнято рішення рекомендувати директору Київського обласного центру зайнятості - запропонувати вакантні посади: начальника відділу юридично-договірного відділу ОСОБА_4 ; заступника начальника юридично-договірного відділу - ОСОБА_5 ; провідних юрисконсультів юридично-договірного відділу - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ( на період соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_8 ); завідувача сектору договірної роботи юридично-договірного відділу - ОСОБА_18; провідних інженерів з договірної роботи - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . При розгляді кандидатів на вакантні посади провідних юрисконсультів розглядалися надані начальником юридичного відділу професійні характеристики ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 та всі наявні в особових справах зазначених працівників документи, які мали місце при прийнятті рішення.

Відповідачем при прийнятті рішення щодо пропозицій вакантних посад було враховано виконання позивачем відповідних завдань, обсяг виконаної роботи порівняно з іншими працівниками, що працювали на аналогічних посадах чи виконували роботу за тією ж професією й однакового ступеню складності, а також розглянуто питання щодо дотримання виконавчої та трудової дисципліни кожного претендента на вакантні посади провідних юрисконсультів.

Вакантні посади сектору з договірної роботи юридично-договірного відділу позивачу не пропонувались, оскільки освіта та досвід ОСОБА_1 не відповідали заявленим вимогам до посад завідуючого сектору та провідного інженера з договірної роботи.

ОСОБА_1 у відповідності до ст. 492 КЗпП України була запропонована вакантна посада за відповідною професією юриста -провідного юрисконсульта Славутицького міського центру зайнятості, а також 22.06.2018 їй було запропоновано вакантну посаду провідного юрисконсульта юридично-договірного відділу Київського обласного центру зайнятості тимчасово на період соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку основного працівника ОСОБА_8 . Від запропонованої посади позивачка відмовилась.

Листом Київського міського центру медико-соціальної експертизи від 30.11.2017 №899 відповідача повідомлено, що відповідно до посадової інструкції працювати на посаді провідного юрисконсульта ОСОБА_1 не може, оскільки визнається інвалідом по патології органу зору, не може працювати з оргтехнікою та комп`ютером представляти інтереси організації в суді і потребує сторонньої допомоги.

Індивідуальну програму реабілітації від 24.05.2018 №655 ОСОБА_1 надала відповідачу лише 15.06.2018 р.

Відповідачем було дотримано вимоги законодавства щодо пропозиції наявної вакантної посади, яку належним чином було оформлено відповідними документами, що підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 42 КЗпП України перевагу в залишенні на роботу при вивільненні працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці мають лише працівники, інвалідність яких настала на цьому підприємстві як трудове каліцтво або захворювання. Інвалідність ОСОБА_1 встановлена до моменту прийняття на роботу, а тому дана пільга на позивача не поширюється.

Гарантії, передбачені п. 5 ч.2 ст. 42 КЗпП України, про перевагу в залишенні на роботі особам з інвалідністю внаслідок війни на позивача не поширюються.

Вважає, що відповідачем дотримано норми чинного законодавства України про звільнення ОСОБА_1 та здійснено всі заходи щодо подальшого її працевлаштування відповідно до набутої професії, від яких остання відмовилась, а також повідомлено організації, в яких були вакантні посади для працевлаштування осіб з інвалідністю, пропозиції від яких були належним чином повідомлені ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представники Київського обласного центру зайнятості - Яковчук Я. М., Мельник Н. О. просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, допитавши свідка ОСОБА_12 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства. Відповідачем було проведено роботу з перевірки та встановлення осіб-працівників, які мають переважне право на залишення на роботі. Позивачка була своєчасно попереджена про наступне вивільнення. При цьому їй були запропоновані як вакантні посади, що були на підприємстві на час попередження про майбутнє вивільнення, так і з`явилися в період проведення процедури вивільнення працівників, від яких остання відмовилась. Доказів того, що відповідач мав інші вакантні посади, які можливо було б запропонувати позивачці, суду надано не було. Посилання позивачки на те, що відповідачем порушувалися вимоги Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Украіні», що впливало на її продуктивність праці, не знайшли свого підтвердження в суді. Переваг на залишення на роботі ОСОБА_1 не мала.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частина третя статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За положеннями частини першої та третьої статті 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівника персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Згоду на переведення на іншу роботу працівник підтверджує письмово заявою про таке переведення.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Відповідно до пункту 3 статті 62 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом директора Київського обласного центру зайнятості №117-к від 12.03.2015 ОСОБА_1 призначено на посаду провідного юрисконсульта юридичного відділу Київського обласного центру зайнятості, з 16 березня 2015 року (а.с.225 т.1).

На виконання наказів Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 27.10.2016 №196 «Про реорганізацію базових центрів зайнятості у Київській області» та від 16.11.2016 №210 «Про внесення змін до наказу Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 27.10.2016 №196» у Київському обласному центрі зайнятості було розпочато процедуру реорганізації 28 базових центрів зайнятості шляхом приєднання до Київського обласного центру зайнятості. В ході проведення заходів щодо реорганізації базових центрів зайнятості було прийнято рішення про створення юридично-договірного відділу із сектором договірної роботи замість існуючого юридичного відділу.

Так, наказом №186-к від 26.04.2018 «Про зміни в організації виробництва і праці в Київському обласному центрі зайнятості», у зв`язку з затвердженням Державною службою зайнятості (Центральним апаратом) 26.04.2018 змін до штатного розпису на 2018 рік Київського обласного центру зайнятості, наказано провести наступні зміни в організації виробництва і праці:

1. Вивести з 26 квітня 2018 року в Київському обласному центрі зайнятості:

1.1.Юридичний відділ у кількості 6 штатних одиниць: начальник відділу (1 штатна одиниця) з посадовим окладом 7 500 грн; заступник начальника відділу (1 штатна одиниця) з посадовим окладом 7 275 грн; провідний юрисконсульт (4 штатні одиниці) з посадовим окладом 4 800 грн;

1.2.Посаду : провідний інспектор з питань застосування праці іноземців та осіб без громадянства сектору з питань застосування праці іноземців та осіб без громадянства (1 штатна одиниця) з посадовим окладом 4 800 грн.

2. Ввести з 26 квітня 2018 року в Київському обласному центрі зайнятості :

2.1.Посаду : провідний інспектор з питань запобігання та виявлення корупції ( 1 штатна одиниця) з посадовим окладом 4 800 грн;

2.2.Юридично-договірний відділ у кількості 8 штатних одиниць: начальник відділу (1 штатна одиниця) з посадовим окладом 7 500 грн, заступник начальника відділу (1 штатна одиниця) з посадовим окладом 7 275 грн; провідний юрисконсульт (3 штатні одиниці) з посадовим окладом 4 800 грн;

Сектор договірної роботи

Завідувач сектору (1 штатна одиниця) з посадовим окладом 5 400 грн; провідний інженер з договірної роботи ( 2 штатні одиниці) з посадовим окладом 4 800 грн.

2.2.Посаду: провідний документознавець відділу організаційної роботи та архівної справи ( 1 штатна одиниця) з посадовим окладом 4 800 грн;

2.3. Посаду: провідний інженер з комп`ютерних систем відділу інформаційних систем (1 штатна одиниця) з посадовим окладом 4 800 грн;

2.4. Посаду : провідний інспектор з питань працевлаштування іноземців сектору з питань застосування праці іноземців та осіб без громадянства (1 штатна одиниця) з посадовим окладом 4 800 грн.

3. Начальнику відділу по роботі з персоналом ОСОБА_14 провести заходи на підставі статті 492 КЗпП України щодо попередження під особистий підпис із зазначенням дати ознайомлення працівників, посади яких підлягають вивільненню, про наступне вивільнення за два місяці у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці Київського обласного центру зайнятості та запропонувати переведення на наявні вакантні посади. У разі відмови від запропонованої роботи звільнення здійснюється за п. 1 ст.40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати згідно зі ст. 44 КЗпП України (а.с. 12-13 т.1, а.с. 85 т.3).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з дотриманням вимог статті 492 КЗпП України була попереджена про наступне вивільнення працівників (а.с. 14, 95 т.1).

27 серпня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, п. 1 ст. 40 КЗпП України, наказ №418-к від 27.08.2018 року (а.с. 11 т.1).

Частиною першою статті 42 КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним у переліку (частина друга статті 42 КЗпП України.

Тобто, застосування положень статті 42 КЗпП України можливе серед працівників, які обіймають ідентичні (тотожні, однакові) посади.

Судом встановлено, що 26 квітня 2018 року на засіданні комісії по працевлаштуванню Київської обласної служби зайнятості було розглянуто кандидатури з числа працівників для укомплектування вакантних посад юридично-договірного відділу та сектору договірної роботи юридично-договірного відділу.

Вивчивши результати роботи працівників, освіту, наявність заохочень, відсутність дисциплінарних стягнень, дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку, Правил професійної етики та поведінки працівників, відсутність скарг на дії працівників щодо виконуваної роботи, дотримання строків і якості виконуваної роботи, ефективність використання робочого часу, вимоги до посад згідно посадових інструкцій філії, Комісія прийняла рішення рекомендувати директору Київського обласного центру зайнятості призначення на посади: начальника юридично-договірного відділу - ОСОБА_4 ; заступника начальника цього відділу - ОСОБА_5 ; провідного юрисконсульта цього відділу - ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ( на період соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_8 ).

Позивач не довела, що у неї було переважне право на залишенні на роботі з огляду на її більш високу кваліфікацію та продуктивність праці перед працівниками, які обіймали ідентичні посади провідного юрисконсульта.

Як вбачається з матеріалів справи, перевагу на залишенні на роботі надано ОСОБА_6 , який мав більш високу кваліфікацію і продуктивність праці.

Як вбачається з протоколу засіданні комісії по працевлаштуванню Київської обласної служби зайнятості від 26.04.2018, ОСОБА_6 з 2012 року працює в юридичному відділі Київського обласного центру зайнятості. Рішення з правових питань приймає вірно, в установлені строки. Вільно володіє методами комунікації та обробки інформації, в т.ч. документованої. У 2015 році пройшов підвищення кваліфікації з напрямків: «Підвищення кваліфікації керівних працівників і спеціалістів ЦЗ», «Запобігання проявам корупції у ДСЗ». Заохочення: подяка КОЦЗ 2013, 2015, грамота ДСЗ (ЦА) 2017. (а.с. 74-75 т.1).

Судом також встановлено, що на 2 посади провідних юрисконсультів, що вводились з 26 квітня 2018 року в Київському обласному центрі зайнятості, прийнято рішення призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Встановлено, що ОСОБА_7 з 2016 року працює в юридичному відділі Київського обласного центру зайнятості. Має заохочення: подяка КОЦЗ 2017. Одинока мати дитини до 14 років.

ОСОБА_8 з 2016 року працює в юридичному відділі Київського обласного центру зайнятості, має дитину до трьох років і знаходилася у соціальній відпустці по догляду за дитиною.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Отже частиною третьою статті 184 КЗпП України встановлено гарантії для окремих категорій працівників, а саме: заборонено звільнення, зокрема, жінок, які мають дітей віком до трьох років, та передбачено обов`язкове їх працевлаштування у випадках звільнення за ініціативою власника при повній ліквідації підприємства, установи, організації.

За відсутності умов, при яких перевага в залишенні на роботі надається особам, в сім`ї немає інших працівників з самостійним заробітком, доводи позивача про неврахування відповідачем вказаної обставини при вирішенні питання про її звільнення є необґрунтованими.

Судом встановлено, що на період соціальної відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_8 , право зайняття посади провідного юрисконсульта юридично-договірного відділу надано ОСОБА_13 .

Як пояснили представники відповідача в судовому засіданні, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на працю, 21.06.2018 ОСОБА_13 було переведено на іншу роботу, а вказану посаду було запропоновано ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 22.06.2018 посаду провідного юрисконсульта юридично-договірного відділу, тимчасово, на період соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, було запропоновано ОСОБА_1 (а.с.110 т.1).

Відповідно до Акту Київського обласного центру зайнятості, складеного 22.06.2018 о 15 год.50 хв. начальником відділу по роботі з персоналом ОСОБА_14 в присутності провідного документознавця відділу організаційної роботи та архівної справи ОСОБА_3 , провідного юрисконсульта юридично-договірного відділу ОСОБА_7 , ОСОБА_1 22.06.2018 о 15 год. 50 хв. було ознайомлено в усній формі з пропозицією вакантної посади провідного юрисконсульта юридично-договірного відділу Київського обласного центру зайнятості тимчасово на період соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку основного працівника ОСОБА_8 ОСОБА_1 засвідчила ознайомлення особистим підписом (а.с.111 т.1).

Доводи позивача, що 22.06.2020 їй вказану посадову ніхто не пропонував, а приблизно о 16 год. 25 хв. ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_3 зайшли в її робочий кабінет і ОСОБА_14 зачитала їй наказ про те, що її не звільняють з роботи та запропонувала поставити свій підпис під цим документом, спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Так, допитана в якості свідка в суді першої інстанції ОСОБА_3 підтвердила обставини, викладені в акті від 22.06.2018, та пояснила, що в її присутності ОСОБА_1 вголос зачитували пропозицію вакантної посади провідного юрисконсульта юридично-договірного відділу Київського обласного центру зайнятості тимчасово на період соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку основного працівника ОСОБА_8 , під якою остання поставила свій підпис.

Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка батько ОСОБА_1 - ОСОБА_16 , пояснив, що 22.06.2020 приблизно о 15 год. біля станції метро Чернігівська він зустрів свою дочку та супроводжував її до Київводоканалу з метою її подальшого працевлаштування в юридичний відділ. Дізнавшись, що там є лише посада прибиральниці, вони близько 16 - 16.30 год. повернулись до Київського обласного центру зайнятості. Не знайшовши начальника відділу кадрів, приблизно о 17 год. він пішов, а дочка залишилась на роботі.

Покази даного свідка не є достатнім доказом на спростування обставин, які викладені в акті від 22.06.2018, та суперечать власним поясненнями позивача, які вона давала в суді першої інстанції.

Так, в судовому засіданні 18.06.2020 ОСОБА_17 суду першої інстанції пояснила, що їй пропонували декретну посаду, проте сенсу переходити на тимчасову роботу при наявності постійної у неї не було.

Є необґрунтованими та підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем процедури звільнення позивача, оскільки їй не були запропоновані інші посади в новоствореному юридично-договірному відділі, зокрема дві посади в секторі договірної роботи.

Як вбачається з інформації про працівників Київського обласного центру зайнятості та вільні вакансії, сектор договірної роботи містив вакансії завідувача сектора, та провідних інженерів з договірної роботи ( 2 штатні одиниці) (а.с.99 т.3).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 закінчила Вищий навчальний заклад «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», 2012 р., має повну вищу освіту за спеціальністю правознавство, кваліфікація - юрист.

Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації №655 від 24.05.2018 ОСОБА_1 , яка є особою з інвалідністю І групи по зору, потребує трудової реабілітації у відповідно створених умовах, які виключають ризики для її здоров`я.

Зазначені умови передбачають можливість працювати за її фахом -юрисконсульт/юрист за місцем працевлаштування в пішій доступності від місця її проживання з графіком роботи ненормованого робочого дня та гнучкого робочого дня, з неповним обсягом роботи. Робоче місце повинно бути обладнано ксероксом, спеціалізованими програмами для незрячих людей, які дозволяють розпізнавати тексти печатних документів, озвучувати тексти документів та інформації в електронному виглядів ( диктофони, сканери, плеєри для відтворення звуку тощо).

Індивідуальна програма реабілітації виключає можливість роботи в умовах, які протипоказані ОСОБА_1 за станом її здоров`я: недостатнє освітлення робочого місця (приміщення); надмірне зорове навантаження внаслідок довготривалої, безперервної роботи за комп`ютером; відсутність доступу свіжого повітря; наявність значного шуму під час роботи; працевлаштування за межами міста проживання ОСОБА_1 .

Індивідуальна програма реабілітації дозволяє ОСОБА_1 працювати вдома та не виходити на роботу (робоче місце) у зв`язку із необхідністю відвідування лікаря, а також якщо наявності інші чинники, що можуть завдати шкоди здоров`ю, наприклад : ожеледиця, снігопад або внаслідок погіршення самопочуття (а.с. 22 т.1).

Відповідно до посадової інструкції завідувача сектору з договірної роботи юридично-договірного відділу, на вказану посаду призначається особа, яка здобула ступінь вищої економічної, фінансової або технічної освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста, бакалавра з досвідом договірної роботи та з проходженням навчання щодо здійснення публічних закупівель, впевнений користувач електронної площадки «Прозоро» (а.с. 64-66 т.1).

Відповідно до посадової інструкції інженера з договірної роботи юридично-договірного відділу, на вказану посаду призначається особа, яка здобула ступінь вищої економічної, фінансової або технічної освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста, бакалавра з досвідом договірної роботи та з проходженням навчання щодо здійснення публічних закупівель, впевнений користувач електронної площадки «Прозоро» (а.с. 67-69 т.1).

Судом також проаналізовано інші посади, які були вакантними на момент звільнення ОСОБА_1 в Київському обласному центрі зайнятості:

- провідний інспектор з питань запобігання та виявлення корупції - за своїми посадовими обов`язками виїжджає за дорученням директора регіонального центру зайнятості у службові відрядження з метою надання методичної та практичної допомоги посадовим особам базових центрів зайнятості безпосередньо на місцях; бере участь у службових розслідуваннях (а.с.103 т.3);

- провідний фахівець з аналізу ринку праці відділу статистики та прогнозування: на посаду призначаються особи з повною вищою економічною освітою, фінансово-економічного спрямування, з кваліфікаційним рівнем спеціаліст, магістр (а.с. 111 т.3);

- провідний інженер з комп`ютерних систем відділу інформаційних систем повинен мати загальний стаж роботи за фахом не менше 3 років або стаж роботи за фахом в інших сферах не менше 2 років. До його обов`язків належить забезпечення безперервної роботи комп`ютерної техніки та програмних засобів регіонального та базових центрів зайнятості (а.с. 115 т.3);

- завідувач сектору обліку розрахунків з дебіторами і кредиторами та матеріально-технічного забезпечення відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення - на посаду призначаються особи з повною вищою економічною освітою, фінансово-економічного спрямування (а.с. 123 т.3);

- провідний бухгалтер сектору обліку розрахунків з дебіторами і кредиторами та матеріально-технічного забезпечення відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення - на посаду призначаються особи з повною вищою економічною освітою, фінансово-економічного спрямування (а.с. 130 т.3);

- провідний економіст сектору фінансового забезпечення відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення - на посаду призначаються особи з повною вищою економічною освітою, фінансово-економічного спрямування (а.с.133 т.3);

- начальник відділу організаційної роботи та архівної справи - на посаду призначаються особи з повною вищою освітою відповідного професійного спрямування за освітньо-кваліфікаційний рівнем магістра або спеціаліста з загальним стажем роботи на посадах провідного фахівця організаційної роботи або архівної справи не менше 3 років або стажем роботи за фахом на керівних посадах в інших сферах не менше 5 років (а.с.126 т.3);

- заступник начальника відділу організаційної роботи та архівної справи - на посаду призначаються особи з повною вищою освітою відповідного професійного спрямування за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра або спеціаліста з загальним стажем роботи на посадах провідного фахівця організаційної роботи або архівної справи не менше 3 років або стажем роботи за фахом на керівних посадах в інших сферах (а.с. 140 т.3);

- провідний документознавець відділу організаційної роботи та архівної справи - на посаду призначаються особи з повною вищою освітою за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра або спеціаліста (бакалавр) з практичним досвідом роботи щодо питань, які стосуються напрямків організаційної роботи або архівної справи не менше 1 року; працівник за вказаною посадою організовує процес ведення єдиної системи загального діловодства в архіві Київського обласного центру зайнятості, місцезнаходження - смт. Бородянка (а.с.144 т.3);

- завідувач сектору будівництва та експлуатації нерухомого майна відділу організації матеріально-технічного забезпечення - на посаду призначаються особи з повною вищою освітою з освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста і стажем роботи за фахом інженер, економіст, фінансист, не менше, як три роки (а.с.149 т.3);

- провідний інженер відділу господарсько-договірної роботи та капітального будівництва - на посаду призначаються особи з повною вищою освітою з освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста і стажем роботи за фахом інженер, економіст, фінансист, не менше одного року ( а.с.152 т.3);

-провідний інженер з експлуатації будівель та капітального будівництва відділу господарсько-договірної роботи та капітального будівництва - на посаду призначаються особи з повною вищою освітою з освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста і стажем роботи за фахом інженер, економіст, фінансист, не менше одного року (а.с.154 т.3);

-завідувач сектору матеріального забезпечення та господарської діяльності відділу організації матеріально-технічного забезпечення - на посаду призначаються особи з повною вищою освітою з освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста і стажем роботи за фахом інженер, економіст, фінансист, не менше, як три роки (а.с.157 т.3);

- провідний фахівець із зв`язків з громадськістю та пресою відділу інформаційної роботи - на посаду призначаються особи, які мають вищу освіту з освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста, спеціальністю філолога, журналіста та практичним досвідом роботи щодо питань, які стосуються напрямків діяльності (а.с.159 т.3);

- провідний фахівець з питань зайнятості відділу організації надання послуг роботодавцям - на посаду призначаються особи, які мають вищу освіту за спеціальністю економіст, фінансист за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста (а.с.106 т.3);

- начальник відділу по роботі з персоналом - на посаду призначаються особи з освітнім ступенем бакалавр або магістр, стажем роботи з управління персоналом не менше як три роки; здійснює роботу, пов`язану з заповненням, обліком і зберіганням трудових книжок; виїжджає у відрядження (а.с.120 т.3).

З огляду на Індивідуальну програму реабілітації №655 від 24.05.2018, яка передбачає можливість працювати ОСОБА_1 за її фахом - юрисконсульт/юрист лише в пішій доступності від місця її проживання, без надмірного зорового навантаження внаслідок довготривалої, безперервної роботи за комп`ютером, враховуючи освітньо-кваліфікаційні вимоги до вищевказаних посад, доводи позивача про те, що їй не було запропоновано наявну роботу на підприємстві, яку вона могла виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду є необґрунтованими.

Крім цього, повноваження щодо призначення та визначення обсягу необхідної кваліфікації працівника на ту чи іншу посаду належить власнику або уповноваженому ним органу.

Колегія суддів не погоджується також з доводами апеляційної скарги, що врахування відповідачем морально-психологічного клімату в колективі при вирішенні питання надання переваги при залишенні працівника на роботі є свідченням дискримінації, а дисциплінованість працівника не повинна враховуватися при дослідженні продуктивності праці.

Психологічний клімат в колективі - це умови, які сприяють або перешкоджають продуктивності спільної праці колективу та професійному розвитку окремого працівника.

Доказами більш високої продуктивності праці можуть бути: виконання значно більшого обсягу робіт порівняно з іншими працівниками, які займають аналогічну посаду чи виконують таку ж роботу, накази про преміювання за високі показники у роботі тощо. Однією з істотних ознак високої продуктивності праці визнається й дисциплінованість працівника. Верховний Суд України у п. 84 Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ вказав, що при застосуванні положень статті 42 КЗпП щодо переважного права на залишення на роботі при звільненні працівників рівність продуктивності має визначатись і з урахуванням наявності у працівника дисциплінарних стягнень.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2019 року наказ №232/к від 18.05.2018 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності було визнано незаконним (а.с. 11-16 т.2).

Разом з тим, вказана обставина не є доказом більш високої продуктивності праці ОСОБА_1 перед іншими працівниками.

Матеріали справи також не містять належних та достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що неможливість виконання позивачем своїх трудових обов`язків в робочий час була викликана неможливістю озвучення сайтів, що містять необхідну для роботи інформацію.

З наданих позивачем відеозаписів, зроблених її представником в кабінеті позивача, не можна зробити однозначний висновок про некоректну роботу комп`ютерного обладнання в кабінету позивача, або про причини відсутності підключення до Інтернету з вини відповідача.

Відповідно до службової записки начальника юридичного відділу ОСОБА_4 від 16.02.2018, згідно інформації, наданої відділом інформаційних систем, несправність комп`ютерної техніки, що перешкоджало ОСОБА_1 виконанню її доручення, не була підтверджена (а.с. 100 т.1).

Відповідно до службової записки заступника начальника відділу інформаційних систем ОСОБА_19 від 05.05.2018, у відповідь на заяву від 03.05.2018, було проведено огляд програмного забезпечення комп`ютерної та офісної техніки, встановленої в к.113. В процесі огляду було встановлено, що все на робочому місці комп`ютерне обладнання та програмне забезпечення працює коректно згідно своїм технічним характеристикам. 20.02.2018 о 15.30 провідним програмістом відділу інформаційних систем була встановлена нова версія безкоштовної спеціалізованої програми NVDA2018 1.1. на персональний комп`ютер провідного юрисконсульта ОСОБА_1 , про що є відповідний службовий лист від зазначеного фахівця. Вказана версія з більшою якістю озвучує текст взагалі та на інтернет сторінках. 20.02.2018 після 17 год. нова версія програми була видалена та встановлена попередня версія NVDA, ймовірно користувачем вказаного комп`ютера. На пропозицію знову встановити спеціалізовану програму NVDA2018 1.1. ОСОБА_1 відповіла категоричною відмовою (а.с.104 т.1).

Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення цим судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк