ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/2450/14-ц Головуючий суддя І інстанції Рибальченко І. Г.
Провадження № 22-ц/818/3120/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року, постановлену у складі судді Рибальченко І.Г., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі ПАТ «Ощадбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 25 січня 2015 року позовну заяву ПАТ «Ощадбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1678963,35 грн та вирішено питання про розподіл судових витрат.

16 липня 2018 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Красноградського районного суду Харківської області від 25 січня 2015 року.

Заява мотивована тим, що про наявність рішення ОСОБА_1 стало відомо після ознайомлення ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 07.09.2017 року, заочне рішення отримане 14.09.2017 року, поштою жодного документу, у тому числі і копію рішення ОСОБА_1 не отримував.

Посилався на те, що заочне рішення було ухвалено без участі та врахування позиції відповідача, повідомлений належним чином про розгляд справи не був.

Зазначав, що наявність рішення Красноградського районного суду Харківської області від 23.12.2011 року у справі №2021/2-426/11 стосується предмет спору і має істотне значення для правильного вирішення справ та розрахунку заборгованості.

Просив поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27.01.2015 року. Заяву про перегляд заочного рішення залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції 15.05.2020 представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не взяв до уваги те, цивільним процесуальним кодексом не передбачено залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, оскільки відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України суд може лише залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Ощадбанк» просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що оскільки главою 11 ЦПК України не врегульовано наслідки, які настають в результаті пропуску процесуального строку, встановленого для подання заяви про перегляд заочного рішення, зазначає, що суд обґрунтовано керувався положеннями частини 2 статті 126 ЦПК України, за якими документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, які відповідно до ст. 131 ЦПК України належним чином були повідомлені про розгляд справи, що згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її подальшому розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним нормам цивільного процесуального права рішення суду першої інстанції повністю відповідає.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суд першої інстанції виходив з того, що заява подана з пропуском строку на її подання та заявником не наведено поважним причин пропуску строку.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 13 Перехідних положень до ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цим Законом, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до положень статті 228 ЦПК України (в редакції 2004 року, яка діяла на момент ухвалення рішення) заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

За правилами частини другої статті 72 ЦПК України (в редакції 2004 року) документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала. не знайде підстав для поновлення або продовження строк.

Строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням відповідача у разі його пропущення з поважних причин, у порядку передбаченому ст..73 ЦПК України (в редакції 2004 року).

Аналогічні норми містяться у ЦПК України в редакції 2015 року.

Так, згідно із ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи, але був належним чином повідомлений та неодноразово викликався у судове засідання (т.1 а.с.20,25,26).

10.02.2015 року ОСОБА_1 отримав заочне рішення від 27.01.2015 року (т.1 а.с.36).

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 23.10.2017 року заяву представника відповідача від 14.09.2017 року про перегляд заочного рішення залишено без розгляду.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишено без задоволення, Ухвалу Краснорадського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09 грудня 2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року залишено без змін.

16.07.2018 року представник відповідача повторно подав до суду заяву про перегляд заочного рішення та клопотання про поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що заява про перегляд заочного рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року подана представником відповідача 16 липня 2018 року, тобто з пропуском строку, встановленого ст..228 ЦПК України (в редакції 2004 року)

Як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку представник відповідача ОСОБА_2 вказував на те, що копію заочного рішення відповідачем отримано 14.09.2017 року , заява про перегляд заочного рішення, яка подана 22.09.2017 року належним чином не розглянута, що унеможливлює оскарження в апеляційному порядку заочного рішення, зазначав, що на поштових повідомленням відсутній підпис відповідача.

Проте, зазначене спростовується наявними в матеріалах доказами, а саме тим, що 10.02.2015 року ОСОБА_3 отримав заочне рішення. (т.1 а.с.36).

Окрім цього, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3 звертався з заявою про поновлення строку та перегляд заочного рішення 22.09.2017 року, яка була предметом розгляду судом першої інстанції та предметом перегляду судів інших інстанцій, тобто у 2017 році був обізнаний про наявність заочного рішення.

Тому посилання ОСОБА_1 , на те, що про існування рішення йому стало відомо 14.09.2017 року спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишив правильно вказану заяву без розгляду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм процесуального права, тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 20 жовтня 2020 року

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

А.В.Котелевець.