Справа № 629/593/20
Номер провадження 2/629/502/20
15.10.2020 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді- Мицик С.А., при секретарі судових засідань -Заводяній О.Ю., за участю представника позивача- Лобенко Т.Г. , представника третьої особи- Литвинової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , відомості про батька якого в актовому записі про народження записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України(далі СК України). Відповідачка не належним чином виконує батьківські обов`язки відносно дитини. Мати не створила належних умов для проживання сина, не цікавиться його життям та здоров`ям, не забезпечила дитину належним одягом та взуттям відповідно до сезону та потреб дитини, канцелярським приладдям, не приділяє належної уваги вихованню та навчанню хлопця. Згідно повідомлення адміністрації Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 Лозівської міської ради Харківської області 05.09.2019 ОСОБА_2 не приступив до навчання у зв`язку з тим, що не був зібраний до школи. Після телефонної розмови учня з класним керівником стало відомо, що ОСОБА_2 живе майже самостійно, мати іноді навідується, їжу він готує собі сам. Після проведеної бесіди 03.09.2019 ОСОБА_2 з`явився до школи, саме в цей день в школі проходила перевірка дітей на наявність педикульозу і у ОСОБА_2 знайшли інфікування. Дитину було відправлено додому з метою лікування. З 04.09.2019 хлопець не відвідував школу. Зі слів сусідів, з 03.09.2019 родина ОСОБА_3 не мешкала за останнім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 05.09.2019 спеціалістами служби у справах дітей спільно з працівниками Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було здійснено вихід за місцем проживання родини ОСОБА_3 . Зі слів сусідів було встановлено, що за даною адресою мешкають ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2 . Мати неналежним чином виконує батьківські обов`язки щодо утримання, навчання та виховання дитини, часто залишає хлопця самого вдома на декілька днів. З 03.09.2019 в квартирі ніхто не проживає, місцеперебування ОСОБА_2 і його матері ОСОБА_3 не відоме. За даним фактом 06.09.2019 служба у справах дітей Лозівської міської ради звернулась з поданням до Лозівського ВП ГУНП у Харківській області щодо вжиття заходів розшуку та встановлення місця перебування дитини ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_3 , а також щодо вжиття заходів стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 184 КУпАП. Відповідно до інформації УПтСЗН Лозівської міської ради Харківської області від 13.09.2019 ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу на дітей одиноким матерям і державну допомогу малозабезпеченим сім`ям. З метою повернення дитини ОСОБА_2 на навчання та спонукання матері ОСОБА_3 до належного виконання батьківських обов`язків, спеціалісти служби у справах дітей Лозівської міської ради намагалися зв`язатися з ОСОБА_3 в телефонному режимі, але її телефон постійно був вимкнений. Лише 01.10.2019 спеціалістам служби у справах дітей видалось можливим поспілкуватися з жінкою. Вона пояснила, що знаходиться в м. Харків на роботі, а її син ОСОБА_2 весь цей час знаходився поряд з нею; обіцяла в найкоротший термін повернути ОСОБА_2 на навчання та з`явитись до служби у справах дітей. 21.10.2019 спільними зусиллями служби у справах дітей та навчального закладу ОСОБА_2 був повернутий до навчання. 25.10.2019 під час бесіди зі спеціалістами служби у справах дітей малолітній ОСОБА_2 повідомив адресу, за якою вони разом з мамою ОСОБА_3 проживають на даний час. З метою захисту прав дитини ОСОБА_2 , спеціалістами служби у справах дітей спільно з працівниками міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Лозівського ВП та Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_3 . Було встановлено, що за даною адресою мешкає родина ОСОБА_8 та тимчасово мешкають ОСОБА_3 з сином ОСОБА_2 . Санітарний стан приміщення задовільний, меблі в занедбаному стані та в обмеженій кількості, запас продуктів мінімальний. ОСОБА_3 було викликано до служби у справах дітей Лозівської міської ради та офіційно попереджено щодо відповідальності по дотриманню прав дітей згідно із законодавством України. Відповідно до наказу служби у справах дітей від 25.10.2019 № 133-СЖО у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків дитину ОСОБА_2 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Згідно пояснень ОСОБА_3 її син ОСОБА_2 не відвідував навчальний заклад з 01.09.2019 по 18.10.2019 з тієї причини, що вона разом із сином виїздила до м. Харків, де працювала, а він був разом з нею. Сподівалась перевести дитину до навчального закладу м. Харків, де і планувала проживати, але плани змінилися. З 21.10.2019 ОСОБА_2 відвідує Лозівську ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 Лозівської міської ради. Про місце її постійного проживання зобов`язується повідомити. 30.10.2019 до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про дитину, яку матір ОСОБА_3 залишила на тривалий час в неї вдома, до дитини не приходить, матеріально не утримує, життям та здоров`ям не цікавиться. Згідно пояснень ОСОБА_8 від 30.10.2019 - в її сім`ї проживала ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю житла та коштів на його винаймання. Мати постійно знаходилась з дитиною, але 25.10.2019 залишила дитину, не повідомивши про своє місцезнаходження, в телефонному режимі обіцяла повернутися, та не з`являлася 4 дні. Потім мати з`явилася, а наступного дня, після візиту правоохоронних органів, знову зникла, не залишивши коштів на утримання дитини. Інколи телефонувала та обіцяла повернутися, але до дитини так і не прийшла. У зв`язку з повідомленням ОСОБА_8 про дитину, яку матір залишила на тривалий час у неї вдома, 30.10.2019 заходами служби у справах дітей малолітнього ОСОБА_2 було влаштовано до педіатричного відділення Лозівської міської лікарні. Відповідно до пояснень ОСОБА_3 від 06.11.2019 її повідомлено про те, що її дитина ОСОБА_2 перебуває в педіатричному відділенні Лозівської міської лікарні, вона його відвідує кожного дня та приносить дитині гостинці. Планує до 12.11.2019 вирішити питання щодо налагодження умов для проживання дитини, а саме після отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям винайти житло та забрати дитину на виховання в рідну сім`ю. Зобов`язалась повідомити службу у справах дітей адресу постійного місця проживання. 12.11.2019 ОСОБА_3 звернулась до служби у справах дітей Лозівської міської ради з проханням влаштувати її сина ОСОБА_2 до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_10 терміном на 3 місяці у зв`язку з складними життєвими обставинами, а саме важким матеріальним становищем та соціально-побутовими умовами. Відповідно до наказу Лозівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 14.11.2019 № 171 ОСОБА_3 взято під соціальний супровід з метою мінімізації обставин, які призвели до перебування родини в складних життєвих обставинах. Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 15.11.2019 № 1110 з метою подолання ОСОБА_3 складних життєвих обставин, повернення дитини на виховання в біологічну родину, малолітнього ОСОБА_2 влаштовано на виховання та тимчасове проживання до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_10 . Згідно інформації Лозівського ВП ГУНП у Харківській області від 27.11.2019 у відношення ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП. Відповідно до пояснень патронатного вихователя ОСОБА_10 від 19.12.2019 в її сім`ї з 15.11.2019 проживає дитина ОСОБА_2 . За час перебування дитини в сім`ї мати дитини, ОСОБА_3 , не проявляла турботу до дитини, не цікавилась його життям та здоров`ям. Зустрічалася з дитиною лише один раз, три рази спілкувалась в телефонному режимі за ініціативи ОСОБА_2 . В телефонних розмовах цікавилась його навчанням, чи годують його, чи не тікає він з дому, але відповіді дитини не слухала. В останній розмові співмешканець матері провокував дитину на крадіжку в будинку патронатного вихователя та навчальному закладі. Відповідно до характеристики Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 Лозівської міської ради Харківської області від 21.01.2020 мати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не має постійного місця проживання та не працює, не приділяє уваги вихованню сина, не дбає про його здоров`я та розвиток, батьківські збори не відвідувала. За інформацією Лозівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 21.01.2020 в межах здійснення соціального супроводу, з метою подолання або мінімізації складних життєвих обставин, в яких перебуває сім`я ОСОБА_3 , на початку соціального супроводу жінка відповідала на телефонні дзвінки працівника центру та обіцяла прийти на зустріч для підписання договору і складання плану соціального супроводу, але самостійно до центру ОСОБА_3 не з`явилася, на телефонні дзвінки перестала відповідати. 04.12.2019 жінка з`явилась до центру у супроводі співробітника поліції, поводила себе емоційно та нахабно, підписала договір, але слухати спеціаліста відмовлялась. На даний час у працівників центру контакт з жінкою відсутній. Вона не повідомила адресу свого проживання та не відповідає на телефонні виклики. ОСОБА_3 не визнає власних проблем, не намагається покращити соціальний статус сім`ї. На даний час ОСОБА_3 не має постійного місця проживання, продовжує вести асоціальний спосіб життя, вживає алкогольні або наркотичні речовини, не працює; не створила належних умов для проживання та розвитку свого сина ОСОБА_2 . Наведені вище факти свідчать, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та розвитку дитини. Враховуючи викладене, виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування, просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 на його поточний рахунок у твердій грошовій сумі в розмірі 1109,00 грн., щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до закону для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; передати дитину ОСОБА_2 виконавчому комітету Лозівської міської ради Харківської області для подальшого його влаштування.
Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Крім того, пояснила, що наразі у ОСОБА_3 відсутнє житло для проживання її та дитини, про офіційне працевлаштування відповідачки органу опіки та піклування не відомо, хоча вона обіцяла повідомити про це, як тільки працевлаштується.
Представник третьої особи- служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання 15.10.2020 не з`явилась, надала телефонограму про неможливість явки в судове засідання у зв`язку із зайнятістю на роботі в м. Дніпро. В судовому засіданні 04.08.2020 проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначила, що ОСОБА_2 01.09.2019 не приступив до навчання у школі, тому що вона з ним виїжджала до м. Харків, де шукала роботу, там мешкали на зйомній квартирі. Син в м. Харкові не відвідував навчальний заклад, а пішов до Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 в жовтні 2019, коли вони повернулися в м. Лозова. Коли мешкали приблизно півроку в зйомній комунальній квартирі АДРЕСА_1 , вона близько півроку неофіційно працювала в м. Харкові: 1 добу була на роботі та 2 доби вдома, в подальшому влітку їй було встановлено графік роботи- 4 дня на роботі в м. Харків, та 4 дня вдома, та в той час коли її не було вдома, то за її проханням за дитиною доглядали сусіди. Вона телефонувала та запитувала про сина. На даний час вона мешкає за місцем реєстрації в АДРЕСА_2 разом зі своїм батьком та його дружиною. Батько дуже хворіє та нервував, коли вони з сином мешкали у нього. Дідусь ОСОБА_2 допомагає їй у вихованні онука, але заперечує проти того, щоб вона з сином мешкали разом з ним. Працівники служби в справах дітей з нею проводили бесіди. Наразі вона планує зняти квартиру, та мешкати з сином там, але до теперішнього часу не винайняла житло, оскільки не має чим сплачувати за його оренду; нещодавно влаштувалася на роботу, та ще не отримувала заробітної плати, та як отримає гроші за роботу, одразу ж винайме житло. Її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КупАП. Також вона з 21.01.2020 по 10.07.2020 перебувала під вартою та 10.07.2020 була засуджена Лозівським міськрайонним судом Харківської області за вчинення корисливих кримінальних правопорушень до позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком на 2 роки. Зазначила, що вона часто спілкується з сином по телефону та під час зустрічей. Однак патронатний вихователь ОСОБА_10 не задоволена її спілкуванням з сином, оскільки їй не сподобалося те, що вона зробила зауваження сину з приводу неохайного вигляду та того, що ОСОБА_10 його залучала до роботи по її домогосподарству, коли він вийшов на зустріч з нею з двору брудний, не підстрижений та з непідрізаними нігтями. ОСОБА_10 забороняє спілкуватися їй з сином та він відмовляється спілкуватися, посилаючись на зайнятість. Вона бажає зустрічатися з сином кожного дня. Під час мешкання у родині патронатного вихователя ОСОБА_10 її син став замкнутий, та під час спілкування з нею, він розкривався та знову становився самим собою. Зазначила, що вона дуже любить свого сина, хоче, щоб він жив з нею, зобов`язалася належним чином виконувати свої батьківські обов`язки.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона працює директором Лозівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді(далі-ЛМЦСССДМ). ОСОБА_3 перебувала під соціальним супроводом в ЛМЦСССДМ вперше з листопада 2019 року, та відомості про її фактичне місце проживання були відсутні. Декілька разів вона приходила до Центру, але повідомити адресу свого місця проживання відмовлялась. ОСОБА_3 не прислухалася до консультацій і порад спеціалістів та фахівців Центру, та у зв`язку з поміщенням ОСОБА_3 до СІЗО за обвинуваченням її у вчиненні кримінальних правопорушень, було прийнято рішення соціальний супровід припинити. Після звільнення ОСОБА_3 з СІЗО її знову було взято під соціальний супровід з метою повернення дитини до біологічної матері, оскільки дитина на той час перебувала в сім`ї патронатного вихователя. Центром було проведено декілька зустрічей з жінкою, визначили її місце проживання, та коли запропонували прийти за адресою місця проживання родини в АДРЕСА_2 для перевірки умов проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 заперечувала проти того, щоб комісія туди приходила, пояснивши, що вона з дитиною там проживати не буде, оскільки їм не дозволяє її батько. Зазначила, що вона буде з дитиною мешкати за іншою адресою в помешканні, яке вона винайме, але не повідомила адресу цього помешкання для того, щоб комісія мала можливість перевірити, в яких умовах буде проживати неповнолітній ОСОБА_2 . ОСОБА_3 перебуває на обліку в центрі зайнятості без виплат, офіційну роботу ще не знайшла. Психолог центру спілкувалася з ОСОБА_3 та з її сином ОСОБА_2 з метою налагодження стосунків. За бажанням дитини та патронатного вихователя визначено, що систематичні спілкування матері із сином будуть проводитися за участі психолога, оскільки під час спілкування з дитиною мати поводилася дуже емоційно, кричала на патронатного вихователя, із-за чого хлопець злякався та це призвело до психологічного травмування дитини. 15,16,17 листопада 2019 спеціалісти Центру телефонували ОСОБА_3 та запрошували її прийти на зустріч для спілкування, вона обіцяла прийти до Центру, але не прийшла, та перестала відповідати на телефонні дзвінки. Спеціалісти центру були позбавлені можливості здійснювати соціальний супровід в повному обсязі, оскільки ОСОБА_3 ухилялася від спілкування та не повідомляла адреси свого місця проживання. Приходила до Центру з працівником поліції та з чоловіком, якого відмовилась представити, висловлювала претензії. Також приходила до Центру ще один раз, та вони з нею спілкувалися. Під час спілкування ОСОБА_3 висловлювала претензії спеціалістам Центру, не слухала фахівців, зазначала, що сама знає, як їй необхідно жити, не робила для себе відповідних висновків. Вважає всіх винними у тому, що в неї склалося таке важке життя, а себе вважає правою. За такого ставлення ОСОБА_3 здійснювати соціальний супровід практично неможливо. ОСОБА_3 спілкується із сином, коли вона того захоче, та її не цікавить, чи має змогу спілкуватися в той час ОСОБА_2 . Коли він зайнятий, та відмовляється спілкуватися, вона розцінює, що йому забороняють зустрічатися з нею. ОСОБА_3 не розуміє, що у хлопця є власне життя, інтереси, друзі, та він насправді може бути зайнятий. За даних умов повернення до матері не відповідає інтересам дитини, оскільки у такому випадку ОСОБА_2 змушений буде жити, як ОСОБА_3 вважає за потрібне та вести її спосіб життя.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона працює провідним психологом ЛМЦСССДМ. 03.08.2020 відбулася зустріч ОСОБА_2 з матір`ю в присутності психолога в ЛМЦСССДМ в кабінеті провідного психолога. Під час зустрічі спостерігалося, що ОСОБА_2 виявляє нестійке бажання спілкуватися з матір`ю, оскільки надмірна емоційність, прояви агресії з боку матері викликають у хлопця острах. Під час зустрічі матері з сином спостерігався пригнічений емоційний стан дитини, після зустрічей хлопець стає роздратованим, схвильованим, проявляє ознаки агресії, занижується його самооцінка. ОСОБА_2 виявляє небажання спілкуватися з матір`ю, але не проти спілкування з нею за умови, що мати дослухатиметься до його думки та не буде сваритися з оточуючими, проявляти агресію до оточуючих у його присутності. Зі слів ОСОБА_2 , у нього є надія проживати з біологічним батьком, з яким хлопець спілкується майже щодня по телефону. На даний час саме батько є авторитетом для хлопця, який підтримує його в телефонних розмовах. Зі слів ОСОБА_2 батько є громадянином Арменії та не проживає на території України, активно з сином почав спілкуватися з нещодавніх пір і підтримувати його. Спеціалістами Центру, патронатним вихователем були надані рекомендації ОСОБА_3 щодо налагодження взаємовідносин з сином, але мати частково не дослухається до рекомендацій, поводила себе не стримано, намагалась вчинити тиск на хлопця та спеціалістів Центру. Але разом з тим мати виявляє бажання спілкуватися з сином, бачитися з ним щодня. ОСОБА_3 погоджується з тим, що не може контролювати свій емоційний стан, свою поведінку, яка лякає сина, але контролювати себе їй вдається важко.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона працює патронатним вихователем. Співпрацює з ЛМЦСССДМ, органом опіки та піклування та службою у справах дітей. З 15.11.2019 ОСОБА_2 на підставі договору, укладеного між нею та Центром про здійснення патронату над дитиною, мешкає у її сім`ї, яка складається з її чоловіка та повнолітньої доньки(які офіційно працевлаштовані), за адресою: АДРЕСА_5 . В будинку 4 кімнати, у ОСОБА_2 є окрема мебльована кімната, в якій є ліжко, письмовий стіл, власні речі в шафі тощо. ОСОБА_2 продовжує навчання в Лозівській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11. Хлопець за характером дуже відкритий, позитивний, турботливий, між ним та членами її сім`ї склалися дуже добрі стосунки. Одразу після того, як вони забрали ОСОБА_2 з лікарні, він весь час був з ними, бо не хотів виходити на вулицю, оскільки боявся маминих друзів, тоді вони його морально підтримували. ОСОБА_2 було відомо, що його мати знаходиться в СІЗО, вона періодично звідти йому телефонувала та обіцяла, що як тільки звільниться, приїде до нього. Зазначила, що вона відвезла та передала ОСОБА_3 лист, який ОСОБА_2 їй написав. Спочатку виникали конфліктні ситуації із-за мінливого настрою ОСОБА_2 , оскільки в нього наразі підлітковий вік. На теперішній час конфліктні ситуації виникають після його спілкування з матір`ю, яка почала з ним спілкуватися з 11.07.2020 після звільнення з СІЗО. Вона не забороняла та не забороняє ОСОБА_2 спілкуватися з ОСОБА_3 , з якою вона до цього не була знайома, їй відомо було про неї лише зі слів ОСОБА_2 . Під час спілкування з дитиною, ОСОБА_3 постійно критикує його зовнішній вигляд, зачіску, худорбу. Після спілкування з матір`ю у ОСОБА_2 незадовільний психологічний стан, починається психоз, агресія. Він заходить до себе в кімнату та починає бити меблі. Після того, як він заспокоюється, вона з ним розмовляє, та він пояснив, що дуже сильно ображений на маму, яка продовжує спілкуватися зі своїми старими друзями і не виконує свої обіцянки, та не може матері сказати про це, і таким чином скидає весь негатив. Одного разу під час телефонної розмови ОСОБА_3 передала трубку своєму знайомому, який схиляв дитину на вчинення крадіжки в їхньому будинку та навчальному закладі. Вказану телефонну розмову вона записала на диктофон, оскільки того разу ОСОБА_2 розмовляв по її мобільному телефону. Після того, як ОСОБА_3 прийшла до неї додому з претензіями та сварилася, вона звернулася в службу в справах дітей з проханням, щоб наступні зустрічі матері з дитиною проводилися у присутності психолога. Дитина також не бажає зустрічатися з матір`ю, коли та вчиняє сварки. Положенням про патронатну службу передбачено вести журнал спостережень за дитиною, тож нею зафіксовано в даному журналі емоційний стан ОСОБА_2 після зустрічей з матір`ю та після телефонних розмов з нею. В травні 2020 ОСОБА_2 почав спілкуватися по телефону зі своїм біологічним батьком, який позитивно впливає на дитину. У батька є бажання приїхати, встановити батьківство щодо сина та забрати його до себе. Зазначила, що вона отримує на дитину державну допомогу, яку витрачає на забезпечення та утримання ОСОБА_2 . Пояснила, що вона допомагає хлопцю готувати шкільні домашні завдання, не відвідує батьківські збори за проханням ОСОБА_2 , але постійно підтримує зв`язок з вчителями, його класний керівник висловлювала їй подяку за успіхи дитини у навчанні. Вона та члени її сім`ї не примушують дитину до праці, він допомагає їм по домогосподарству з власної ініціативи, та за його бажанням допомагав її чоловіку вимощувати кольорову плитку у дворі. Зазначила, що ОСОБА_2 розумний, талановитий хлопчик, займався тайським боксом, ходив на плавання, добре малює, в тому числі картини, грає на музичному інструменті(синтезаторі), який вони йому придбали, наразі має успіхи в навчанні.
Згідно ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 пояснив, що на нього ніхто не здійснював тиск та він висловлює свою власну думку. Зазначив, що він мешкає у родині ОСОБА_10 в АДРЕСА_5 близько 9-ти місяців. В будинку, крім нього, мешкає ОСОБА_10 , її чоловік та її донька. В нього є окрема кімната, в якій створені належні умови для проживання і навчання, наразі він забезпечений їжею, речами та шкільним приладдям. Він навчається у 9 класі Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11, навчатися йому подобається, школу відвідує регулярно та не пропускає занять. До того, як почав жити у ОСОБА_10 він мешкав з мамою - ОСОБА_3 по різних зйомних квартирах. Були випадки коли мама по декілька днів не приїжджала додому, тоді він залишався вдома один. Їжу готувала мама, та іноді він готував сам. В м. Харків він не мешкав. Восени 2019 року він деякий час не ходив до школи. Рідної бабусі він не має, а з дідусем не спілкується, бо не має бажання. З матір`ю він часто спілкується телефоном і особисто, та ніхто не забороняє йому спілкуватися з нею. Він любить свою маму ОСОБА_3 , але не бажає жити так, як вони раніше жили з мамою, коли часто змінювали місце проживання, де не було належних умов для проживання та навчання, інколи не було їжі та продуктів харчування. Йому подобається жити з ОСОБА_16 . Наразі він не заперечує проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та сподівається, що мама змінить свою поведінку стосовно виконання своїх батьківських обов`язків, та її батьківські права буде поновлено.
Вислухавши учасників судового провадження та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини (а.с. 13,15-16).
З копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини вбачається, що державна реєстрація народження ОСОБА_2 проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України(за вказівкою матері).
За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області від 19.02.2020 № 1323 місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 з 12.10.2012 по теперішній час(а.с. 52).
Згідно копії повідомлення Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 Лозівської міської ради Харківської області від 05.09.2019 вих. № 01-31/2689 адміністрація навчального закладу повідомила, що у 8 класі вказаного закладу навчається ОСОБА_2 , який мешкає з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . 02.09.2019 ОСОБА_2 не приступив до навчання у зв`язку з тим, що не був зібраний до школи. Додзвонитися до мами класний керівник не змогла, тому що телефон знаходився поза зоною досягнення. Після телефонної співбесіди з класним керівником ОСОБА_17 . ОСОБА_2 прийшов до школи 03.09.2019. З ним була проведена співбесіда, в ході якої стало відомо, що ОСОБА_2 живе майже самостійно, мама іноді навідується, їжу він готує собі сам. Телефонний зв`язок із мамою відсутній з причини несправності телефону. ОСОБА_2 обіцяв ходити до школи, а всім необхідним для навчання на перші дні класний керівник обіцяла його забезпечити. Після співбесіди 03.09.2019 проходила перевірка дітей на наявність педикульозу і у ОСОБА_2 знайшли інфікування. Дитину відправили додому з метою лікування. 04.09.2019 о 13.30 год. комісія відвідала кімнату у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та встановила, що кімната порожня і стоїть відчинена з вечора 03.09.2019. Сусіди повідомили, що останній раз дитину вони бачили о 18.00 год. 03.09.2019. Станом на 05.09.2019 ОСОБА_2 не з`явився до школи, зв`язок з ним і його мамою відсутній, кімната за місцем проживання стоїть відчинена, родина в ній так і не з`явилась(а.с. 17-18).
З копії Акту обстеження умов проживання від 05.09.2019 за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що умови проживання обстежити не вдалося. Зі слів сусідів за даною адресою проживала ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2 , але з 03.09.2019 ні дитини, ні матері в кімнаті не було. Висновки за результатом обстеження: вжиття заходів розшуку дитини ОСОБА_2 та повернення дитини на навчання(а.с.19).
Згідно копії подання служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області від 05.09.2019 служба у справах дітей просила начальника Лозівського ВП ГУНП в Харківській області вжити заходів розшуку та встановлення місця перебування дитини ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_3 ; вжити заходів щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП ОСОБА_3 за невиконання батьківських обов`язків по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_2 (а.с.20).
З повідомлення УПтСЗН від 13.09.2019 вих.№ 01-28/02/6335 вбачається, що ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу на дітей одиноким матерям в розмірі 1628,71 грн., допомогу призначено по 31.12.2019, та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в розмірі 1350,95 грн., яка була призначена по 31.05.2019(а.с. 21).
Згідно копії повідомлення служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області від 25.10.2019 № 01-23/2225 служба у справах дітей повідомила директора Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 Лозівської міської ради про візит за адресою проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , в результаті якого встановлено, що родина ОСОБА_3 там не проживає; про звернення з клопотанням до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про вжиття заходів розшуку вказаної сім`ї та притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності; про проведення бесід у телефонному режимі з ОСОБА_3 ; про необхідність повернення малолітнього ОСОБА_2 до навчання, або залучення до освітнього процесу за місцем фактичного проживання у м. Харків та щодо необхідності створення належних умов для утримання, навчання та виховання дитини, обов`язкового відвідання дитиною навчального закладу; про офіційне попередження ОСОБА_3 щодо відповідальності по дотриманню прав дітей згідно із законодавством України; про підготовку документів з метою взяття малолітнього ОСОБА_2 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків(а.с. 22).
Згідно копії письмових пояснень ОСОБА_3 її син ОСОБА_2 не відвідував навчальний заклад з 01.09.2019 по 18.10.2019 з тієї причини, що вона разом із сином виїздила до м. Харкова, де працювала, а він був разом з нею. Сподівалась перевести дитину до навчального закладу м. Харків, де і планувала проживати, але плани змінилися. З 21.10.2019 ОСОБА_2 відвідує Лозівську ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 Лозівської міської ради. Про місце її постійного проживання зобов`язалася повідомити(а.с. 28).
З копії акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 від 25.10.2019 вбачається, що за результатом проведеної комісією уповноважених осіб служби в справах дітей Лозівської міської ради Харківської області встановлено, що фактично догляд за дитиною ОСОБА_2 здійснює мати ОСОБА_3 . На момент відвідування мати ОСОБА_3 за місцем фактичного проживання дитини за адресою: АДРЕСА_3 , в телефонному режимі повідомила, що займається пошуком роботи, ввечері повернеться до місця проживання. Дитина перебуває у складних життєвих обставинах, необхідні належні умови для проживання дитини (а.с. 23-25).
ОСОБА_3 25.10.2019 офіційно попереджена щодо відповідальності по дотриманню прав дітей згідно із законодавством України, що підтверджено копією письмового попередження(а.с.26).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_8 від 30.10.2019 -з 19.10.2019 в її сім`ї проживала ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю житла та коштів на його винаймання. Мати постійно знаходилась з дитиною, але 25.10.2019 залишила дитину, не повідомивши про своє місцезнаходження, в телефонному режимі обіцяла повернутися, та не з`являлася 4 дні. Потім мати з`явилася, а наступного дня, після візиту правоохоронних органів, знову зникла, не залишивши коштів на утримання дитини. Інколи телефонувала та обіцяла повернутися, але до дитини так і не прийшла. ОСОБА_8 просила вжити заходів соціального захисту дитини ОСОБА_2 (а.с.32).
З копії акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 від 30.10.2019 вбачається, що за результатом проведеної комісією уповноважених осіб служби в справах дітей Лозівської міської ради Харківської області за адресою: АДРЕСА_3 встановлено, що фактично догляд за дитиною здійснює ОСОБА_8 . Від дитини відчувається неприємний запах, відсутні засоби гігієни, речі в обмеженій кількості в занедбаному стані. Мати на тривалий час покинула дитину на сторонню особу, інколи приїжджає, коштів на утримання дитини не надає. ОСОБА_3 нецензурно висловлювалась на адресу спеціалістів служби, відмовлялась повернутись до дитини, але влаштовувати до державного закладу сина не дозволяла. Мати в телефонному режимі заперечувала проти влаштування дитини до педіатричного відділення Лозівської міської лікарні. Вжито заходи: влаштовано дитину до педіатричного відділення Лозівської міської лікарні. Коментар спеціаліста: дитина залишилась без батьківського піклування, потребує вирішення подальшої долі(а.с. 29-31).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 06.11.2019 її повідомлено про те, що її дитина ОСОБА_2 перебуває в педіатричному відділенні Лозівської міської лікарні з 30.10.2019, вона його відвідує кожного дня та приносить йому гостинці. Планує до 12.11.2019 вирішити питання щодо налагодження умов для проживання дитини, а саме після отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям винайти житло та забрати дитину додому. Зобов`язалась повідомити службу у справах дітей адресу місця проживання(а.с. 33).
Відповідно до Наказу служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області від 25.10.2019 № 133-СЖО у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків малолітню дитину ОСОБА_2 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, що підтверджено копією Наказу служби у справах дітей(а.с. 27).
З копії інформації Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 27.11.2019 вбачається, що ОСОБА_3 фактично зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та має на вихованні малолітнього сина ОСОБА_2 . За фактом залишення свого сина у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 була опитана ОСОБА_3 , яка частково підтвердила вищевказане та пояснила, що на даний час її малолітній син ОСОБА_2 мешкає спільно з нею за місцем реєстрації. У відношенні ОСОБА_3 був складний протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП(а.с. 40).
ОСОБА_3 12.11.2019 надала згоду на влаштування дитини ОСОБА_2 до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_10 терміном на 3 місяці у зв`язку з складними життєвими обставинами, а саме: важким матеріальним становищем та соціально-побутовими умовами, що підтверджено копією її заяви(а.с. 34). За змістом вказаної заяви ОСОБА_3 зобов`язалася відвідувати дитину за місцем проживання патронатного вихователя, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. ЇЇ попереджено, що відповідно до ст. 164 СК України у разі невиконання нею батьківських обов`язків щодо дитини, вона буде позбавлена батьківських прав.
Відповідно до копії наказу Лозівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 14.11.2019 № 171 сім`ю ОСОБА_3 взято під соціальний супровід, як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах(а.с. 35).
Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 15.11.2019 № 1110 з метою подолання ОСОБА_3 складних життєвих обставин, повернення дитини на виховання в біологічну родину, малолітнього ОСОБА_2 з 15.11.2019 влаштовано на виховання та тимчасове проживання до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_10 , що підтверджено копією рішення(а.с. 36-37).

Виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області з ОСОБА_10 15.11.2019 укладено Договір про здійснення патронату над дитиною ОСОБА_2 (а.с. 38-39).

Згідно письмових пояснень патронатного вихователя ОСОБА_10 від 19.12.2019 в її сім`ї з 15.11.2019 проживає дитина ОСОБА_2 . За час перебування дитини в сім`ї мати дитини, ОСОБА_3 , не проявляла турботу до дитини, не цікавилась його життям та здоров`ям. Зустрічалася з дитиною лише один раз, коли приносила підручник, один раз за її ініціативи спілкувалась по телефону та три рази спілкувалась в телефонному режимі за ініціативи ОСОБА_2 . В телефонних розмовах цікавилась його навчанням, чи годують його, чи не тікає він з дому, але відповідями дитини на її запитання не цікавиться. В останній розмові співмешканець матері провокував дитину на крадіжку в будинку патронатного вихователя та навчальному закладі(а.с. 41).

З копії соціальної картки сім`ї/ особи ОСОБА_3 вбачається, що на підставі рішення комісії з питань захисту дитини 14.11.2019 розпочато організацію роботи із сім`єю/особою, призначено відповідальних за організацію роботи та суб`єктів соціальної роботи, які працюють із сім`єю/особою(надають соціальні послуги); здіснено оцінку потреб сім`ї(відвідування за адресою проживання, складання акту оцінки потреб сім`ї); консультування(бесіда щодо необхідності належного виховання за неповнолітньою дитиною, попередження про наслідки невиконання батьківських обов`язків); перелічено послуги, заходи, дії та результати роботи(а.с. 82-84).

24.01.2020 на підставі наказу ЛМЦСССДМ № 31-ОД завершено соціальний супровід сім`ї ОСОБА_3 , що підтверджено копією Наказу(а.с. 81).

Відповідно до копії характеристики Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 Лозівської міської ради Харківської області від 21.01.2020 ОСОБА_2 зарекомендував себе як посередній учень. Не завжди виконував домашні завдання та не виявляє стійкої зацікавленості до освітнього процесу. З початку нового навчального року по теперішній час школу відвідав один раз у вересні та 5 разів у жовтні. Мати пояснила це тим, що сімейні обставини не дозволяли забезпечити присутність дитини на уроках. Незацікавленість навчання дитини підкріплюється батьківською недбалістю та ігноруванням успіхів і труднощів дитини. ОСОБА_2 виховує мати, ОСОБА_3 , яка не має постійного місця проживання та не працює, не приділяє уваги вихованню сина, не дбає про його здоров`я та розвиток, батьківські збори не відвідувала, зі школою підтримує зв`язок не систематично, не відповідає на телефонні дзвінки, часто телефон не в зоні доступу, або змінюється його номер. До школи ОСОБА_2 не підготовлений, не забезпечений шкільним приладдям, одяг замалий та поношений. ОСОБА_2 знаходиться на обліку у соціального педагога, періодично відвідує практичного психолога, під час зустрічей з яким може бути досить відвертим, зацікавленим у спілкуванні. У попередні роки ОСОБА_2 брав участь у громадському житті класу, у культмасових заходах, у спортивному житті школи. Правила поведінки виконує на вимогу вчителя. Підтримує дружні стосунки з однокласниками, але іноді буває агресивним. Шанобливо ставиться до старших(а.с. 42).

З копії інформації ЛМЦСССДМ від 21.01.2020 в межах здійснення соціального супроводу, з метою подолання або мінімізації складних життєвих обставин, в яких перебуває сім`я ОСОБА_3 , на початку соціального супроводу, а саме 15,16,17 листопада 2019 жінка відповідала на телефонні дзвінки працівника центру та обіцяла прийти на зустріч для підписання договору і складання плану соціального супроводу, але самостійно до центру ОСОБА_3 не з`явилася, на телефонні дзвінки перестала відповідати. 04.12.2019 жінка з`явилась до центру у супроводі співробітника поліції, із фахівцем із соціальної роботи, яка здійснює соціальний супровід, поводила себе емоційно та нахабно, підписала договір, але слухати спеціаліста відмовлялась(а.с. 43).

З копії довідки служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області від 04.02.2020 вбачається, що з дитиною ОСОБА_2 проведено бесіду за місцем проживання дитини за адресою: АДРЕСА_5 , у присутності патронатного вихователя ОСОБА_10 . За слів дитини було встановлено, що востаннє він спілкувався з мамою на початку січня 2020 за його ініціативою, з того часу телефон матері вимкнений. ОСОБА_2 розповідав про добрі зміни в його житті, а саме: доброзичливі та довірливі стосунки з патронатним вихователем, добрі умови для проживання, можливість отримання освіти, забезпечення канцелярським приладдям, одягом, взуттям, різноманітністю продуктів харчування, можливістю працювати за комп`ютером. Хлопець має надію, що мати змінить свій спосіб життя, влаштується на роботу, створить належні умови для проживання та вони зможуть проживати разом. ОСОБА_2 ображений на матір стосовно її бездіяльності у вирішенні питань, що стосуються його життя. З`ясувавши думку дитини стало зрозуміло, що у дитини наявна любов та прив`язаність до матері. ОСОБА_2 розуміє, що проживав разом з мамою в неналежних умовах, мама не забезпечувала його всім необхідним для проживання, навчання та всебічного розвитку(а.с. 44).

Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 30.04.2020 № 419 продовжено термін перебування дитини ОСОБА_2 в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_10 до вирішення питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , надання дитині відповідного статусу та влаштування до сімейних форм виховання, що підтверджено копією рішення (а.с. 69).

З копії повідомлення УПтСЗН від 23.01.2020 № 01-01-23/02/666 вбачається, що ОСОБА_3 на обліку в управлінні не перебуває та жодних видів допомог не отримує(а.с. 45).

Згідно копії вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.07.2020 ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України(а.с.101-103). З мотивувальної частині вироку вбачається, що інкриміновані їй кримінальні правопорушення ОСОБА_3 вчинила 01.09.2019, 16.09.2019, 30.10.2019, 06.12.2019, 24.12.2019, 07.01.2020, 18.01.2020.

Згідно Висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 від 11.02.2020 № 02-13-8/168 -на даний час ОСОБА_3 не має постійного місця проживання, продовжує вести асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними або наркотичними речовинами, не працює; не створила належних умов для проживання та розвитку дитини ОСОБА_2 . Остання ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до дитини ОСОБА_2 (а.с. 47-49).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В даній ситуації суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у Сімейному кодексі: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.

Для суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини" (статті 1, 9 Конвенції). Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими: Кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167).

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм СК України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно д ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України).

Відповідно до п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей.

Згідно з наданими доказами, суд приходить до висновку, що відповідачка дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому суд вважає, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток ОСОБА_2 , його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання нею освіти, хоча б мала це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

На підставі викладеного, суд дійшов переконливого висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що повністю відповідає інтересам дитини.

Суд звертає увагу відповідачки на те, що відповідно до ч.1 ст.169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 СК України).

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

З огляду на наведене, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, стягнувши з відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1109,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на рахунок дитини до його повноліття.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Статтею 6 СК України передбачено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Статтею 61 ЦК України передбачено, що Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою.

Приймаючи до уваги вимоги ч.6 ст.141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 1681 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст. 3 ЦК України, ст.ст. 150, 164-166, 169, 179, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження №321 від 22 серпня 2006 року, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_2 , на поточний рахунок дитини (рахунок № НОМЕР_3 , банк одержувача: філія Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, код отримувача НОМЕР_2 , отримувач ОСОБА_2 ) у твердій грошовій сумі в розмірі 1109,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 1681(одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Передати дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Виконавчому комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, для подальшого його влаштування.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 20.10.2020 року.

Суддя С.А. Мицик