П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алейніков Микола Володимирович про визнання частково недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алейніков Микола Володимирович про визнання частково недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

Представником відповідача ТОВ «Девелоп Фінанас» - адвокатом Гречківським Є.Л. 09 вересня 2020 року подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з неможливістю її розгляду до вирішення та набуття законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі №761/18451/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою.

Клопотання обґрунтоване тим, що у вказаній судовій справі вирішується позов ОСОБА_1 як поручителя за кредитним договором про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від Банку до відповідача ТОВ «Девелоп Фінанас», а у іншій справі №761/18451/20 за позовом цього ж позивача - ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» предметом спору є визнання його ж поруки припиненою, а тому, від наслідків вирішення останньої справи залежить вирішення вказаної цивільної справи, що перебуває в провадженні суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2020 року клопотання представника відповідача, адвоката Гречківського Є.Л., від 09.09.2020 року про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у цивільній справі №761/18669/20-ц (провадження 2/761/6374/2020) до набрання законної сили рішенням Шевченківського районного суду м.Києва у цивільній справі за №761/18451/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, не з`ясування всіх фактичних обставин справи, просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2020 року в частині зупинення провадження у справі та повернути справу до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що вирішення спору щодо недійсності договору про відступлення права вимоги, укладеного 18 травня 2019 року між ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Девелоп Фінанс» неможливо без вирішення питання щодо припинення договору поруки між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», укладеного 19 березня 2008 року.

У скарзі апелянт, посилаючись на судову практику Верховного суду, зазначає, щосуд дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження. Вважає, що зупинення провадження у справі порушує право позивача на розумні строки розгляду цивільної справи. Вказує на те, що підставами позову ОСОБА_1 є не лише обставини припинення зобов`язань за договором поруки від 19 березня 2008 року. Зазначає, що предметом розгляду справи про визнання частково недійсним договору про відступлення права вимоги є питання правомірності переходу права вимоги щодо поручителя ОСОБА_1 до ТОВ «Девелоп Фінанс». У випадку задоволення такого позову відбудеться реституція і права вимоги ТОВ «Девелоп Фінанс» щодо вимоги за договором поруки перейдуть до первісного кредитора - ПАТ КБ «Надра». Крім того, представником ТОВ «Девелоп Фінанс» не було доведено належними та допустимими доказами об`єктивну неможливість розгляду справи до вирішення іншої.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Зупиняючи провадження у вказаній цивільній справі, суд першої інстанції виходив з того, що від наслідків набуття чинності судовим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/18451/20 залежить вирішення цивільної справи про визнання договору відступлення права вимоги недійсним, оскільки задоволення позову про припинення поруки позивача за договором поруки виключає його зобов`язання перед банком по сплаті боргу, і це впливає на розгляд вказаної справи із визначеним у ній предметом та підставами.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 відкрито провадження у цивільній справі №761/18451/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою.

Відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 , що заявлені в межах розгляду цивільної справи № 761/18451/20, останній просить суд визнати припиненою поруку ОСОБА_1 за договором поруки від 19 березня 2008 року до кредитного договору№ 134/П/27/2008-840 від 19 березня 2008 року, укладеного між ВАТ Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 .

На думку колегії суддів, звертаючись до суду із клопотанням про зупинення провадження по справі, представник відповідача ТОВ «Девелоп Фінанас» - адвокат Гречківський Є.Л. не зазначив, в чому полягає об`єктивна неможливість розгляду даної справи до ухвалення рішення по справі №761/18451/20, а також, які саме обставини та факти у даній справі неможливо встановити до вирішення іншої цивільної справи.

Судом не встановлено, що спірні правовідносини про визнання поруки припиненою є взаємопов`язаними із обставинами, що мають бути встановлені у даній справі.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву представника відповідача без належних доказів встановив наявність взаємозв`язку декількох спорів та безпідставно зупинив провадження у цій справі до вирішення іншої справи, розгляд якої не впливає на вирішення іншого позову щодо дійсності іншого правочину.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що зупинення провадження порушує розумні строки розгляду справи.

Так, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

Передбачене частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

У справі "Беллет проти Франції" ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 вказано, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

На переконання колегії суддів, в клопотанні про зупинення провадження в цій справі не вмотивовано зв`язку між очікуваними висновками рішення суду за наслідками розгляду іншої справи та предметом даного спору; не конкретизовано, чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути справу без попереднього розгляду іншої справи; не зазначено, чому зібрані у справі докази не дозволяють установити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, суд першої інстанції в порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання поруки припиненою виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги, причинний матеріально-правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи, а тому, дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у даній справі до вирішення позову про визнання поруки припиненою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому, відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року в частині зупинення провадження у справі скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

В.А. Нежура