Справа № 155/56/20
Пр.№ 2/155/334/20
Рішення

Іменем України

2 квітня 2020 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого - Адамчук Г.М.,

з участю секретаря - Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квасівської сільської ради Горохівського району про визнання права власності на спадкове майно та надання права на завершення приватизації земельної ділянки, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати в порядку спадкування за законом п`ятої черги право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,12 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №010495, виданий Горохівською райдержадміністрацією 12 лютого 2003 року, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати в порядку спадкування за законом п`ятої черги за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,37 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка передавалася спадкодавцю у приватну власність згідно виписки з рішення Квасівської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 04.03.1997 року № 7/4, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . За час життя вона склала заповіт, в якому належний їй житловий будинок заповіла внуку, ОСОБА_1 . Враховуючи, що позивач прийняв спадщину, є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, просить поданий позов задовольнити.

Представник відповідача Квасівської сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців.

Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема спадкової справи, дочка ОСОБА_2 , ОСОБА_3 після її смерті прийняла спадщину, однак своїх спадкових прав на майно не оформила.

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З заповіту, складеного ОСОБА_2 30 жовтня 2000 року, який було посвідчено секретарем Квасівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №31 видно, що вона належний їй житловий будинок заповіла внуку, ОСОБА_1 . Заповіт не змінено і не скасовано.

Постановою державного нотаріуса від 13 січня 2020 року №10/02-31, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 було відмовлено.

З довідки Квасівської сільської ради №26 від 13.01.20 року вбачається, що заповіт ОСОБА_2 у сільській раді посвідчувався 30.10.2000 року в реєстрі за №31. Спадкоємцем після померлої за заповітом є внук, ОСОБА_1 .

Документами про родинні відносини стверджується, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_2 .

З Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №010495 видно, що його було видано Горохівською райдержадміністрацією 12 лютого 2003 року на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм.

З спадкової справи після померлої ОСОБА_2 видно, що ОСОБА_3 після смерті спадкодавця прийняла спадщину, однак своїх спадкових прав не оформила.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_2 прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом та законом.

А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати в порядку спадкування за законом першої черги право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,12 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №010495, виданий Горохівською райдержадміністрацією 12 лютого 2003 року, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до виписки з рішення Квасівської сільської ради від 04 березня 1997 року № 7/4 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян", ОСОБА_2 було передано земельну ділянку площею 0,37 для ведення особистого підсобного господарства, та площею 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд.

Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Таким чином, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті ОСОБА_2 входять вказані вище земельні ділянки.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом після померлої ОСОБА_2 має право на спадкування її майна, прийняв спадщину в установленому порядку, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на ім`я позивача в порядку спадкування за законом п`ятої черги після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача Квасівської сільської ради відмовився.

Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 392, 1235 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати в порядку спадкування за законом першої черги право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,12 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №010495, виданий Горохівською райдержадміністрацією 12 лютого 2003 року, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати в порядку спадкування за законом першої черги за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,37 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, яка передавалася спадкодавцю у приватну власність згідно виписки з рішення Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 04.03.1997 року № 7/4, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право на реєстрацію земельної ділянки площею 0,37 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.М. Адамчук