Справа № 362/7143/19
Провадження № 2/362/1072/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.,

з участю секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вільшансько-Новоселицької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визначити їм додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті їх матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки пропустили шестимісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини у зв`язку з тим, що їм не було відомо про існування спадкового майна у вигляді земельної ділянки.

Представник позивачів в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримав позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до змісту якої вбачається, що останній просить суд розглядати справу без його участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 15974 (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25 квітня 1974 року В-Новоселицьким ЗАГС Васильківського району Київської області, ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 (а.с. 30).

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу від 01 серпня 1992 року, виданого відділом загсу Мінського району м. Києва, 01 серпня 1992 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 1193, ОСОБА_4 після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с. 12).

Даний шлюб було розірвано, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 16 травня 2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, 20 жовтня 2006 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 1804, ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_9 (а.с. 10).

Даний шлюб було розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року № 756/10300/14-Ц (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 19 квітня 2017 року, виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 19 квітня 2017 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 368, ОСОБА_11 присвоєно прізвище ОСОБА_12 (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 14 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, ОСОБА_13 є дочкою ОСОБА_3 (а.с. 31).

Відповідно до довідки № 174 від 14.05.2008 року, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, 21 жовтня 1978 року зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , про що зроблено актовий запис № 248. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_13 присвоєно прізвище ОСОБА_15 , актовий запис № 248. 20 липня 1982 року даний шлюб було розірвано, актовий запис № 751 (а.с. 20).

Відповідно до довідки № 4610/5.12 від 17.07.2008 р., виданої Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, 11 листопада 1993 року зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_17 присвоєно прізвище ОСОБА_16 актовий запис № 3452. 18 листопада 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського району м. Києва даний шлюб було розірвано, актовий запис № 1213 (а.с. 19).

Таким чином, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми померлої ОСОБА_3 , а тому її спадкоємицями за законом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області від 03.08.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне майно після смерті ОСОБА_3 з тих підстав, що строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України сплив, а докази факту прийняття спадщини, згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України відсутні (а.с. 7).

Позивачі вказують, що ними був пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин у зв`язку з необізнаністю про наявність спадкового майна. Про вказане спадкове майно вони дізналися з листа Вільшансько-Новоселицької сільської ради Васильківського району Київської області № 94 від 02.07.2019 року, яким їх повідомлялося про необхідність надати до Вільшансько-Новоселицької сільської ради документи, що підтверджують права на земельну ділянку площею 2,280 га, кадастровий номер :07:002:0076, яка належала їх матері ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6)

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1-5 статті 263 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд, дослідивши всі обставини справи, оцінивши в силу положення ст. 81 ЦПК України докази, дійшов висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з поважних причин пропустили строк прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їм додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, статтями 1, 76-81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 353, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), терміном один місяць з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Ковбель