233 № 233/1541/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
19 травня 2020 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 .
Разом з ним у спірному жилому приміщенні зареєстровані, зокрема, ОСОБА_2 - колишній чоловік його сестри, ОСОБА_3 - знайома його брата.
Однак, відповідачі у спірному жилому приміщенні понад п`ять років відсутні, місце їх перебування невідомо.
Реєстрація відповідачів у спірному жилому приміщенні, порушує його права як власника на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Крім того, він вимушений переплачувати кошти за комунальні послуги, незважаючи на те, що відповідачі тривалий час у спірному жилому приміщенні не мешкають.
Відповідачі відзив на позовну заяву не подали.
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.20 відкрито провадження у цій справі, справу призначено до підготовчого судового засідання (а.с.31).
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05.05.20 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с.39).
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, пояснивши, що у 2013 році зареєстрував у належному йому будинку чоловіка своєї сестри ОСОБА_2 , який у 2014 році покинув його сестру та поїхав у невідомому напрямку. З того часу, відповідач ОСОБА_2 спірним жилим приміщенням не користувався та у ньому не з`являвся. У 2015 році на прохання свого брата зареєстрував у належному йому будинку відповідачку ОСОБА_3 , якій потрібна була реєстрація для отримання диплому. З часу реєстрації та по теперішній час відповідачка ОСОБА_3 у спірному жилому приміщенні не мешкала, місце її перебування не відомо, зв`язку із нею не має. Просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, у зв`язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується Договором дарування від 22 грудня 2004 року, посвідченим державним нотаріусом Костянтинівської нотаріальної контори Сівяковою Г. П., зареєстрованим в реєстрі за № 3114 (а.с.11-12).
Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У спірному жилому приміщенні зареєстровані, зокрема, з 01.02.13 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.03.2015 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою КП «Служби єдиного замовника №4» №114 від 06 березня 2020 року (а.с.16), а також копією домової книги для прописки громадян проживаючих в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 13-14), копією адресної картки (а.с.15).
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не проживають та не користуються спірним жилим приміщенням без поважних причин понад один рік.
Зазначена обставина підтверджується показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які у судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 понад один рік у АДРЕСА_1 відсутні, місце їх перебування не відомо.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідачів в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України необхідно визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .
Тож, позов слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 22 травня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки на подання заяви про перегляд заочного рішення та строки апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О. В. Каліуш