Провадження № 22-ц/812/827/20 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.

УХВАЛА

21 травня 2020 року м. Миколаїв

справа № 476/620/18-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Богуславською О.М.,

розглянувши клопотання відповідачки ОСОБА_1 щодо призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи (крові) при перегляді в апеляційному порядку цивільної справи за позовом

ОСОБА_2 до

ОСОБА_1

(третя особа Заводський районний у м. Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області)

про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, звільнення від сплати аліментів

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Миколаївського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 5 березня 2020 року.

В судовому засіданні апеляційного суду 14 травня 2020 року до початку розгляду справи по суті судом розглянуто клопотання ОСОБА_1 , додане до апеляційної скарги та підтримане її представником, про призначення у справі повторної судової генотипоскопічної (молекулярно-генетичної) експертизи з підстав порушення експертом порядку проведення судової експертизи.

Апеляційний суд, не встановивши порушень, на які посилалась апелянт, ухвалою від 14 травня 2020 року відмовив у призначенні повторної генотипоскопічної (молекулярно-генетичної) експертизи.

В судовому засіданні 14 травня 2020 року сторони давали пояснення, позивачка ОСОБА_1 категорично заперечувала неможливість батьківства позивача щодо її дитини, відповідач ОСОБА_2 впевнено заперечував батьківство, додатково посилаючись на те, що дівчинка на нього не схожа. Судом досліджені докази, які є у справі, а в судовому засіданні 21 травня 2020 року заслухано експерта Лунгол Л.Г., якою проведено судову молекулярно-генетичну експертизу від 4 липня 2019 року.

При цьому експерт додатково пояснила, що букальні зразки отримуються шляхом здійснення рухів у ротовій порожнині щіточками нейлонових зонд-тампонів, що робили самі сторони. Ці дії були проведені у спеціальному приміщенні відділу біологічного дослідження Миколаївського НДЕКЦ МВС України одночасно у всіх осіб за участю експерта тау присутності начальника відділу, про що складено акт. Всі зразки поміщені у спеціальні пакети, які були підписані, опечатані і на яких сторони відповідно поставили свої підписи. Ці документи залучені до висновку експерта. Експерти при відібранні букальних зразків керувались Інструкцією про порядок відібрання зразків букального епітелію для проведення судових молекулярно-генетичних експертиз у цивільних справах та/або експертних досліджень за звернення фізичних та юридичних осіб, які затверджені внутрішнім наказом НДКЦ від 30 вересня 2013 року №19/50-236(4-Н) за грифом «для службового використання» та Інструкцією з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України № 591 від 17 липня 2017 року (далі Інструкція № 591).

В судове засідання 21 квітня 2020 року надійшло клопотання від ОСОБА_1 про проведення повторної судової генетископичної (молекулярно-генетичної) експертизи з посиланням на порушення експертом ОСОБА_3 вимог Інструкції № 591, щодо складових змісту висновку, а саме вступної та дослідницької частини, які не містять достатньої інформації щодо методики проведення дослідження, «перебіг порівняльного дослідження», та «пояснень утворення та значення необхідних ознак для формування висновку" тощо. Тому такий висновок є незрозумілим для відповідачки, не обґрунтованим та суперечливим, що є підставою для проведення повторної судової експертизи.

Позивач ОСОБА_2 та його представник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на повну відсутність підстав для призначення повторної експертизи та наявність достатніх доказів для вирішення спору по суті.

Апеляційний суд не може погодитись з усіма доводами заявника, оскільки Інструкція № 591 стосується загальних вимог до оформлення експертних проваджень, не враховуючи особливостей проведення молекулярно-генетичних експертиз, незрозумілі частини висновку можуть бути з`ясовані у судовому засіданні при наданні експертом додаткових пояснень, а оцінка висновку від 4 липня 2019 року як належного (неналежного) доказу на цій стадії розгляду справи є передчасною.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Відповідно до статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази мають бути належними, тобто такими, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77ЦПК); допустимими, тобто одержаними з дотриманням встановленого порядку, а обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78) ; достовірними, а саме на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79) та достатніми, тобто які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. П итання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (а.с.80 ЦПК).

При цьому питання про достатність доказів має вирішуватись з урахуванням характеру спору, його важливості для кожної сторони, а також передбачуваних наслідків ухвалення судового рішення по суті спору.

Так, статтею 51 Конституції України, частинами 2-3 статті 5 СК передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина 8 статті 7 СК).

Особливу увагу питанню дотримання інтересів дитини при розгляді справ про оспорення (встановлення) батьківства приділяє і Європейський Суд з прав людини (далі Європейський суд).

Так, у справі Калачова проти Російської Федерації (судове рішення від 7 травня 2009 року, скарга № 3451/05, пункт 29) Європейський суд зазначав, що встановлення батьківства доньки заявника є питанням, яке стосується «приватного життя» заявника, яка несе повну відповідальність за свою малолітню доньку. Встановлення біологічного батька, окрім його фінансових та емоційний цілей, також може представляти важливість з точки зору соціального статусу заявника, історії хвороби її сім`ї та сплетіння прав та обов`язків між біологічним батьком, біологічною матір`ю та дитиною.

Європейський Суд у справі « ОСОБА_4 против ОСОБА_5 » зазначав, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року). У данній справі інтереси дитини потребували однозначної відповіді, чи був г- ОСОБА_6 її батьком.

Стосовно рішень про встановлення/оспорення батьківства Європейський Суд, через призму статті 8 Конвенції, застосовує і принцип res judicata (скорочення від латинської фрази «res judicata pro veritate habetur!» - судове рішення визнається за істину).

Отже, виходячи з вимог національного та європейського законодавства, та вирішення одного з найважливіших для дитини питань про наявність у неї батька, апеляційний суд усвідомлює необхідність особливого підходу до питання достатності доказів (стаття 80 ЦПК) для задоволення позову ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на висновку експерта від № 393 від 4 липня 2019 року (а.с. 21-33 том 2). Висновки експертних досліджень, наданих позивачем з позовом (а.с.13-14, 16-25 том 1), суд не прийняв до уваги як належні та допустимі докази. Одне з цих досліджень проводилось тією ж експертною установою, яка проводила судову молекулярно-генетичну експертизу з висновком від 4.07.2019 року. Експертні дослідження і судова експертиза проводилась лише за букальними зразками сторін та дитини, хоча методика проведення такого виду експертизи може гуртуватись і на дослідженні крові піддослідних.

При цьому, апеляційний суд на цій стадії розгляду справи не має достатніх підстав вважати висновок № 393 від 4 липня 2019 року сумнівним, невідповідним іншим матеріалам, недостатньо обґрунтованим тощо, а також неповним та неясним, що відповідно до статті 113 ЦПК могло би бути підставою для призначення додаткової або повторної експертизи.

Проте з урахуванням загальних європейських принципів та підходів до вирішення спорів про оспорення/встановлення батьківства; необхідності захисту, насамперед, інтересів дитини; апеляційний суд вважає можливим більш широко тлумачити правила статті 113 ЦПК та застосовувати їх системно з правилами статті 103 ЦПК.

Такого підходу вимагає необхідність у цій категорії справ виключення жодних сумнівів та усунення можливості будь-якої ненавмисної помилки при визначенні результатів дослідження.

За таких обставин апеляційний суд вважає доцільним провести ще одну судову молекулярно-генетичну експертизу (яка має ознаки, що передбачені і статтею 103 ЦПК, і статтею 113 ЦПК) за результатами дослідження крові ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та малолітньої дитини ОСОБА_7 .

При визначенні установи, якій доручається проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, суд враховує, що в судовому засіданні апеляційного суду сторони не досягли згоди щодо визначення експертної установи, якій слід доручити проведення судової експертизи, а тому визначає експертну установу самостійно. Враховуючи найменшу територіальну віддаленість, такою установою є Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз (м. Одеса, пров. Валіховський, 4).

При визначенні порядку відбору зразків крові, суд враховує тимчасово діючі карантинні заходи, обмеження у міжміському транспортному сполученні між областями, вік дитини, а тому вважає доцільним доручити відбір зразків крові фахівцям КП Миколаївське обласне бюро судово-медичних експертиз з подальшим їх направленням до Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз (м. Одеса, пров. Валіховський, 4).

Відповідно до змісту статей 109, 135, 139 ЦПК витрати на проведення судової експертизи мають бути покладені на сторону, яка заявила це клопотання ОСОБА_1 .

Призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи (крові) є підставою для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 5 частини 1 статті 252 ЦПК.

Керуючись статтями 103, 113, 368 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової генетипоскопічної експертизи задовольнити частково.

Призначити по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорення батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та звільнення від сплати аліментів судову молекулярно-генетичну експертизу (крові).

На вирішення експерта поставити питання:

-чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проведення судової молекулярно-генетичної експертизи доручити Одеському обласному бюро судово-медичних експертиз (м. Одеса, пров.Валіховський, 4).

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Надати у розпорядження експертів матеріали цивільної справи №476/620/18.

Доручити комунальному підприємству Миколаївське обласне бюро судово-медичних експертиз (м. Миколаїв, вул. Потьомкінська,138) провести у передбаченому законом порядку одночасне відібрання біологічних зразків крові у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати комунальне підприємство Миколаївське обласне бюро судово-медичних експертиз направити відібрані зразки крові до Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз (м. Одеса, пров. Валіховський, 4) для подальшого проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_7 у вказаний комунальним підприємством Миколаївське обласне бюро судово-медичних експертиз день та час одночасно з`явитись до цієї установи (м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, АДРЕСА_1 ) з паспортами та свідоцтвом про народження дитини для надання біологічного матеріалу крові для подальшого проведення судової експертизи.

Попередити сторони про наслідки ухилення від участі у проведенні експертизи, в тому числі і несплати витрат на проведення експертизи, які передбачені статтями 109,135 ЦПК України.

Оплату проведення експертизи покласти на відповідачку ОСОБА_1 .

Провадження у справі зупинити до проведення експертизи.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в частині зупинення провадження.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Н.О.Шаманська

-------------------------------

Повну постанову складено 22 травня 2020 року