Справа № 161/7154/17 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/351/20 Категорія: 61 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Савчук О. В.,

з участю:

особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Максимчука Ю. П.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Лукашука А. В.,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі в справі, ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року провадження в цивільній справі № 161/7154/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з смертю позивача ОСОБА_4 .

Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що вона є спадкоємицею першої черги після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , і вирішення спору в даній цивільній справі суттєво впливає на обсяг майна, що підлягає спадкуванню нею, а відповідно обмежує її права та інтереси.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиви на апеляційну скаргу в даній справі не подавались.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з смертю позивача ОСОБА_4 і спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено з матеріалів справи наступне.

Позивач ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним. Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 . ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини за умовами заповіту ОСОБА_5 від 09.12.2015. ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері за законом, а також 04.05.2017 подав приватному нотаріусу Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О. заяву про зупинення вчинення нотаріальної дії - видачу свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно. Вказує, що його мати з серпня 2015 року мала виражений когнітивний розлад, також хворіла тривалою сенсорною деривацією (сліпотою), а тому станом на 09.12.2015, тобто на день складення оскаржуваного заповіту не могла розуміти значення своїх дій в керувати ними. Просив визнати заповіт ОСОБА_5 від 09 грудня 2015 року, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Грушицькою В.В. за реєстровим номером 7395 недійсним.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.05.2017 відкрито провадження у даній справі.

16.01.2020 представник позивача адвокат Максимчук Ю.П. подав до Луцького міськрайонного суду Волинської області заяву про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. До заяви додано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , виданого Заборольською сільською радою Луцького району Волинської області 09 січня 2020 року (а.с. 200, 201).

Згідно ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

У даній справі спір виник з приводу визнання заповіту матері позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 недійсним. Відповідно до даного заповіту від 09.12.2015 року ОСОБА_5 57/100 належного їй жилого будинок разом з побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_2 .

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_4 помер.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59309050 від 06.02.2020 та довідки від 10.02.2020 № 13/02-14 приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Книш В.А. встановлено, що 06 лютого 2020 року заведена спадкова справа № 3/2020 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 - дружина ОСОБА_4 є його спадкоємцем, яка прийняла спадщину. Отже, ОСОБА_1 є правонаступником померлого позивача ОСОБА_4 .

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Процесуальне правонаступництво у даній справі ґрунтується також на нормах статті 1276 ЦК України, згідно з якою якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

З указаного вбачається, що право на спадкування не відноситься до тих прав, які в силу статті 1219 ЦК України є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не пов`язано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

Колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини між сторонами допускають правонаступництво.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Крім того, у частині першій статті 248 ЦК України визначено, що у разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.

З матеріалів справи встановлено, що справа до розгляду судом першої інстанції була призначена на 14 год. 20 хв. 27.01.2020. В апеляційній скарзі особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує, що представник її покійного чоловіка прибув для участі у вказаному судовому засіданні, то мав повідомити суду, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , оскільки на час його смерті проживала з ним, однак засідання не відбулося, а ухвалу від 27.01.2020 представником позивача було отримано після звернення до суду з відповідною заявою.

Висновок суду про те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва та про закриття провадження у даній справі не відповідає обставинам справи та зроблений з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскаржувану ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року в даній справі скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді