Справа № 584/42/20
Провадження № 2/584/203/20
РІШЕННЯ

Іменем України

20.05.2020 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.

при секретарі Ковальовій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 12.11.2012, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 29.08.2015 по 29.02.2016. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач ОСОБА_1 12.02.2019 позивачем була направлена претензія кредитора до Путивльської районної державної нотаріальної контори. 05.07.2019 позивачем було отримано відповідь Путивльської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». З огляду на таке, відповідач ОСОБА_1 прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 12.09.2019 до спадкоємця, ОСОБА_1 , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 12.11.2012 становить 5305,45 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 5305,45 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.11.2012 у сумі 5305,45 грн. та понесені по справі судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 2102 грн.

Ухвалою судді від 23.01.2020 було відкрито провадження у даній цивільній справі, яке підлягає здійсненню за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с. 69).

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був завчасно повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, у якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 64).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була завчасно повідомлена належним чином, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, у поданому відзиві на позовну заяву заявлені вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову (а.с. 72-84). При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 зазначила, що вона не була обізнана про укладення її чоловіком кредитного договору з позивачем, а також не заперечувала тієї обставини, що на момент смерті її чоловіка ОСОБА_2 вона проживала разом з останнім в належному їй будинку по АДРЕСА_1 . Також відповідач зазначила, що вона є такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , однак, будь-якого нерухомого спадкового майна після його смерті не залишилось, тому відповідних свідоцтв про право на спадщину вона не отримувала. Крім того, відповідач ОСОБА_1 просила суд застосувати позовну давність, з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом було пропущено трирічний строк позовної давності.

У відповіді на відзив банк зазначав, що претензію кредитора від 30.01.2016 ним було направлено до Путивльської районної державної нотаріальної контори 20.02.2016, що підтверджується копією відповідного чеку. Таким чином, у встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України строк банк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника. Заявлення своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо спадкоємцям, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Зазначав, що відповідач є такою, що прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , оскільки проживала разом з останнім на час його смерті по АДРЕСА_1 , про що вона сама зазначила у відзиві на позовну заяву. Оскільки відповідач не заявила про відмову від спадщини протягом шести місяців від дня її відкриття, то в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_2 . При цьому, згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.11.2012 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання заяви, у якій вказано, що вона разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 9, 22-55).

Згідно ст.ст. 526, 529 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01.09.2015 Відділом ДРАЦС РС Путивльського РУЮ у Сумській області (а.с. 10).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, розмір заборгованості позичальника перед банком за вказаним кредитним договором № б/н від 12.11.2012 становить 5305,45 грн. та складається з: 5305,45 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с. 20-21).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 39/2016, заведеної Путивльською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказану спадкову справу було заведено 24.02.2016 на підставі претензії кредитора - ПАТ КБ "Приватбанк" від 30.01.2016, яка була відправлена поштою 20.02.2016 в порядку ст. 1281 ЦК України та надійшла до вказаної нотаріальної контори 24.02.2016 (а.с.108-133).

Крім того, 14.02.2019 на адресу Путивльської районної державної нотаріальної контори надійшла претензія позивача, як кредитора спадкодавця до спадкоємців, у результаті чого листом нотаріальної контори за № 125/02-14 від 14.02.2019 було повідомлено позивача, що 24.02.2016 було заведено спадкову справу за № 39/2016 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк" від 30.01.2016. Станом на 14.02.2019 спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до Путивльської районної державної нотаріальної контори не зверталися, у зв`язку з чим довести до їх відома зміст вказаної претензії видалось за можливе (а.с. 11).

12.09.2019 банком направлено відповідачу лист-претензію від 29.08.2019 з вимогою про сплату нею як спадкоємцем померлого ОСОБА_2 заборгованості перед банком в повному обсязі з комісією та процентами за фактичний строк його користування на суму 5305,45 грн. (а.с. 12-16).

З довідки виконавчого комітету Путивльської міської ради від 21.01.2020 № 452 та копій паспортів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з 18.05.2002 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за тією ж самою адресою, за якою був зареєстрований на час смерті ОСОБА_2 (а.с. 6-8, 68, 83). Крім того, відповідач ОСОБА_1 не заперчувала факту спільного проживання зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за вказаною адресою на час смерті останнього, про що вона зазначила у відзиві на позовну заяву (а.с.73-74).

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України,- незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб (частина перша статті 1281 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2478-VIII від 03.07.2018).

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (частина друга статті 1281 в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018).

Відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частина третя статті 1281 в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018).

Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зміни до ст. 1281 ЦК України було внесено Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування" від 03.07.2018 № 2478 - VIII.

Відповідно до розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом (п.1). Цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону (п.2).

При цьому, вказаний Закон набрав чинності 04.11.2018 та був введений в дію 04.02.2019.

До набрання чинності вказаним Законом та введення його в дію ст. 1281 ЦК України була викладена в наступній редакції: "1.Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. 2. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. 4. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги".

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.11.2012, яка склалася на дату смерті ОСОБА_2 , тобто - станом на 29.08.2015, у розмірі 5305,45 грн.

З огляду на таке, зважаючи, що строк вимоги у позивача настав 29.08.2015, то в силу вимог ч. 3 ст. 1281 ЦК України (в редакції, чинній станом на 29.08.2015) позивач, як кредитор спадкодавця, який не знав і не міг знати про відкриття спадщини, мав право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, тобто у період з 29.08.2015 по 29.08.2016.

При цьому, як вбачається із матеріалів спадкової справи, 20.02.2016 позивачем в порядку ст. 1281 ЦК України на адресу Путивльської районної державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора, яку вказаною нотаріальною конторою було отримано 24.02.2016 та на її підставі цього ж дня заведено спадкову справу № 39/2016 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на таке, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитор спадкодавця, є таким, що пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину у строки, встановлені ст. 1281 ЦК України.

Разом з тим, заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаної 12.11.2012 ОСОБА_2 , на підставі якої останній отримав кредит у АТ КБ "Приватбанк", при заповненні вказаної заяви ОСОБА_2 зазначив, що його дружиною є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер телефона якої НОМЕР_2 (а.с. 9).

Таким чином, вже станом на 30.01.2016 при оформленні до Путивльської районної державної нотаріальної контори претензії кредитора від 30.01.2016 позивач був обізнаний як про смерть боржника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так і про наявність у останнього дружини ОСОБА_1 , яка в силу положень ст. 1261 ЦК України відноситься до числа першої черги спадкоємців за законом.

Разом з тим, до відповідача ОСОБА_1 , як спадкоємця померлого ОСОБА_2 , позивачем було направлено претензію кредитора від 30.01.2019 лише 12.02.2019 (а.с.17-18), а до суду за захистом своїх цивільних прав та інтересів позивач звернувся тільки 08.01.2020, що підтверджується інформацією оператора поштового зв`язку, яка міститься на конверті, у якому позовна заява АТ КБ "Приватбанк" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця надійшла до Путивльського районного суду Сумської області (а.с.65).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку сплили строки позовної давності, що у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові, оскільки про застосування позовної давності було заявлено відповідачем ОСОБА_1 у поданому нею відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження заявлених ним вимог.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст. ст. 3, 10 - 13, 76 - 82, 84, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 267, 526, 529, 1216, 1218, 1220, 1281-1282 ЦК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,- відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання через Путивльський районний суд Сумської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.05.2020.

Суддя С.М.Токарєв