печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Матійчук Г.О.,

при секретарі судових засідань - Хабеця О.О.,

справа №757/12951/20-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просила зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» розкрити інформацію, що містить банківську таємницю щодо вмісту (змісту) індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 ( номер чарунки НОМЕР_2 ), який орендувала померла ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем та виконавцем секретного спільного заповіту подружжя: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Секретний спільний заповіт подружжя оголошено 05.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьмичем В.М.

На виконання вимог ЗУ «Про нотаріат» з метою встановлення складу спадкового майна нотаріусом здійснено відповідний запит до банку, який 27.04.2018 року надав відповідь про наявність рахунків, що належали спадкодавцю ОСОБА_2 та інформацію, що у ТВБВ №10026/016 було укладено договір про оренду банківського сейфу № НОМЕР_1 ( номер чарунки НОМЕР_2).

Заявник зауважила, що нею було отримано свідоцтво про право на спадщину, щодо банківських рахунків та оформлено зазначені рахунки у власність.

Разом з тим, банком не було надано інформацію про вміст індивідуального банківського сейфу НОМЕР_1 (номер чарунки НОМЕР_2), який за життя орендувався ОСОБА_2 .

По прибуттю до ТВБВ №10026/016 нею було з`ясувано, що за умовами договору оренди у разі смерті особи орендаря сейф було відкрито, без присутності клієнта, спеціально створеною керівником установи банку комісією, при цьому складено акт про відкриття сейфу з детальним описом цінностей. Вміст сейфу передано до сховища на зберігання.

З метою отримання інформації про вміст індивідуального сейфу необхідної для отримання свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було повторно відправлено запит про отримання копії акта про відкриття банківського сейфу НОМЕР_1 (номер чарунки НОМЕР_2) з детальним описом його вмісту.

26.12.2019 року AT «Державний ощадний банк України» повторно повідомив загальну інформацію про укладений договір про оренду банківського сейфу № НОМЕР_1 (номер чарунки НОМЕР_2 ) без зазначення інформації про вміст банківського сейфу.

Внаслідок нерозкриття AT «Державний ощадний банк України» банківської таємниці про вміст банківського сейфу НОМЕР_1 (номер чарунки НОМЕР_2), 28.01.2020 року їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В зв`язку з чим вона звернулась до суду із даною заявою.

В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином. Причина неявки суду не відома.

За ч. 2 ст. 349 ЦПК України неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, та оцінивши у сукупності, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника банку, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є виконавцем секретного заповіту подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . До її повноважень, як виконавця секретного заповіту, належить: вжиття заходів щодо охорони спадкового майна; вжиття заходів щодо повідомлення спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів про відкриття спадщини; право вимоги до боржників спадкодавця виконання ними своїх зобов`язань; управління спадщиною; забезпечення одержання кожним зі спадкоємців частки спадщини, яка визначена у заповіті; забезпечення одержання частки у спадщині особам, які мають право на обов`язкову частку у спадщині (а.с.9).

10.06.2016 року між ОСОБА_2 та АТ «Ощадбанк» укладено договір про оренду індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 (номер чарунки НОМЕР_2 ) (а.с.11).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьмичем В.М. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вміст (зміст) індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 (номер чарунки НОМЕР_2 ), що знаходиться у ТВБВ № 100126 /016 АТ «Ощадбанк», яким користувалась померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 у зв`язку з ненаданням інформації щодо вмісту (змісту) сейфа (чарунки) (а.с.12).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися, внаслідок його смерті і таким чином, кошти та інше майно, яке знаходилось у володінні спадкодавця на момент смерті також входить до складу спадщини, і повинно переходити у власність спадкоємців у порядку спадкування за законом.

В статті 1290 ЦК України визначені обов`язки виконавця заповіту, зокрема:

1) вжити заходів щодо охорони спадкового майна;

2) вжити заходів щодо повідомлення спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів про відкриття спадщини;

3) вимагати від боржників спадкодавця виконання ними своїх зобов`язань;

4) управляти спадщиною;

5) забезпечити одержання кожним із спадкоємців частки спадщини, яка визначена у заповіті;

6) забезпечити одержання частки у спадщині особами, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

2. Виконавець заповіту зобов`язаний забезпечити виконання спадкоємцями дій, до яких вони були зобов`язані заповітом.

Відповідно до частини першої статті 1076 Цивільного кодексу України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Зокрема, у статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальну чи моральну шкоди клієнту.

Відповідно до статті 62 цього Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду.

Постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю.

Так, пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду.

Метою розкриття банківської таємниці є з`ясування вмісту (змісту) індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 (чарунка НОМЕР_2 ) з метою виконання виконавцем заповіту своїх обов`язків за секретним заповітом подружжя.

З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації.

У відповідності до частини третьої статті 350 та пункту 6 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1-16, 22, 1076, 1218, 1290 Цивільного кодексу України, ст. ст. 60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. ст. 1-19, 23, 76-81, 95, 263-265, 268, 272, 293, 294, 349, 350, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю - задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , поштовий індекс адреси місця проживання: АДРЕСА_4 ) інформацію про вміст (зміст) індивідуального банківського сейфа НОМЕР_1 (чарунка НОМЕР_2 ), що знаходиться у філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»: ТВБВ № 10026/016, яким відповідно до договору від 10.06.2016 року, користувалась померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Ухвалене судом рішення підлягає негайному виконанню. Особа, щодо якої банк розкриває банківську таємницю, або заявник мають право у п`ятиденний строк оскаржити ухвалене судом рішення до апеляційного суду в установленому порядку. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Г.О. Матійчук