КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/7900/2020 Головуючий у 1-й інстанції: Арапіна Н.Є.
755/7003/19 Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

04 травня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки ,-

у с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ПАТ «РОДОВІД» звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просило в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №15.3/ІЗ-027.07.1 від 08 лютого 2007 року, яка станом на 21 березня 2019 року становить 10 394 376,08 доларів США та складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1 288 888,00 доларів США, простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 1 873 806,29 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 2 700 437,89 доларів США, пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 3 873 818,28 доларів США, трьох процентів річних від суми простроченого кредиту у розмірі 270 043,79 доларів США, трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 387 381,83 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: - земельні ділянки площею 0,1261 га, 0,1262 га, 0,1263 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровими номерами №№ : 08 : 001: 0098 , :08:001:0099, :08:001:0100, :08:001:0101, :08:001:0102, :08:001:0103, :08 : 001: 0104 . При цьому позивач послався на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.03.2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором. Проте рішення суду не виконано.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року позов ПАТ «РОДОВІД» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 15.3/ІЗ-027.07.1 від 08 лютого 2007 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Родовід банк» станом на 21 березня 2019 року у розмірі 1 791 351 (один мільйон сімсот дев`яносто одна тисяча триста п`ятдесят один) 76 доларів США, що складається із простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 1 288 888,00 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 10 квітня 2018 року по 10 квітня 2019 року у розмірі 387 725,76 доларів США, трьох процентів річних від суми простроченого кредиту за період з 10 квітня 2016 року по 10 квітня 2019 року у розмірі 114 738,00 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: вищевказані земельні ділянки.

Не погодившись з указаним рішенням суду, представник ПАТ «РОДОВІД» - Гаркавенко І.Г. подав апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII, яким внесено зміни до Конституції України та доповнено Основний Закон окремими статтями.

Підпунктом 11 пункту 161 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Пунктом 1 частини 4 ст. 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавались.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ( ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що представник ПАТ «РОДОВІД» - Гаркавенко І.Г. , подавши апеляційну скаргу 26.03.2020 року діяв на підставі довіреності від 24.02.2020 року, №64 ( звернути увагу, що строк її дії до 31.03.2020 року)( а.с. 228).

Однак, представник позивача, подавши апеляційну скаргу, не надав до суду документа, який підтверджує його статус адвоката ( свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю). Довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав та перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення.

Отже, представнику позивача Гаркавенку І.Г. , на підтвердження статусу адвоката необхідно подати до суду апеляційної інстанції свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Крім того, апеляційна скарга не в повному обсязі оплачена судовим збором.

Велика Палата Верховного Суду Постановою від 26.02.2019 року в справі №907/9/17 відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладені в постанові від 23 січня 2018 року у справі № 2-340/461/16-ц про те, що оскільки вимога про виконання основного зобов`язання (стягнення заборгованості за кредитним договором) вже була вирішена судом, то при зверненні до суду з позовною заявою про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки, судовий збір має сплачуватись в сумі - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб як за поданння до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою.

Так, Велика Палата Верховного Суду у вказаній Постанові зазначила, що за пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За статтею 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Підпунктом 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви , іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 1, 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції на час подання позову в 2019 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява подається до суду ( січень 2019 року -1921,00 грн., 350 розмірів - 672350,00 грн.).

Як убачається з матеріалів справи, то позов складається з вимоги майнового характеру (звернення стягнення на майно), проте позивачем ціна позову при його поданні не визначена.

Позивач, звертаючись з позовом, визначив, що до грошових вимог, які підлягають задоволенню за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, належить сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 394 376,08 доларів США , тобто загальна ціна позову становить 10 394 376,08 доларів США.

Зважаючи на ціну позову та обмеження, встановлені законодавцем щодо розміру судового збору, сума, яка підлягала сплаті при поданні цієї позовної заяви до суду першої інстанції, становила 672350,00 (350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ).

Зважаючи, що судовий збір за подання апеляційної скарги становить 150 % від суми, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, при оскарженні судового рішення у даній справі, позивач повинен сплатити 1 008 525,00 грн. (672350,00х150%).

Ураховуючи сплачену заявником суму за платіжним дорученням № 7 від 23 березня 2020 року- 2 881, 50 грн., то сума недоплаченого судового збору за розгляд апеляційної скарги в даній справі становить 1 005 643,50 грн. (1 008 525,00 - 2 881,50).

При цьому слід зазначити, що оспорювана позивачем сума, вимога за якою суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, при обчисленні судового збору перевищує 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1 005 643,50 грн., подавшиоригінал квитанції про сплату судового збору на р/р: UA0026010; Отримувач коштів: УК у Солом.р-ні/Соломян. р-н; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код ; Код класифікації доходів бюджету: 22030101 необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Зважаючи на виявлені недоліки апеляційної скарги щодо підтвердження повноважень представника, правові підстави розглядати клопотання представника позивача - Гаркавенка І.Г. про поновлення строку на апеляційне оскарження, на даний час, відсутні.

Виходячи з наведеного, провадження по апеляційній скарзі не може бути відкрито, заявнику необхідно надати строк для усунення недоліків, а апеляційну скаргу залишити без руху, попередивши, що у разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 185, 356-357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року залишити без руху строком не більше ніж на десять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду щодо подання оригіналу квитанції про сплату судового збору апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута у відповідності до вимог ст. 185 ЦПК України .

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя : А.О. Чобіток