ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2020 року м. Кропивницький

справа № 403/310/19

провадження № 22-ц/4809/353/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області у складі судді Годованця І.А. від 04 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінмарк - Б», третя особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача, відшкодування майнової та моральної шкоди,-

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 07 листопада 2018 року між ним та Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінмарк - Б» було укладено договір поставки за № 2018-11-07/1, відповідно до якого останній зобов`язався поставити і передати замовлений товар, а саме мережеву сонячну електростанцію 30,0 кВт, яка складається з сонячного модуля Sunmax SM -260EU (США), інвертора мережевого Huawei SUN 2000-33 KTL-A, Solar cable 6 мм2 чорний, конекторів для приєднання MC 4, кріплення для сонячних панелей для навісу Kripter, електричного захисту на стороні постійного струму, електричного захисту на стороні змінного струму, кабельної траси для приєднання, а також здійснити встановлення та монтаж товару, а він зобов`язався прийти і оплатити поставлений товар у відповідності з вимогами цього договору.

Вартість вказаного обладнання та робіт згідно договору становить 859 584 грн.

Відповідно до п.4.6 Договору, строк монтажу протягом 90 календарних днів з моменту зарахування коштів на рахунок Постачальника.

Оплата за поставлення товару проведена ним 19 лютого 2019 року, однак відповідач у встановлений договір строк зобов`язання за договором не виконав.

У зв`язку з тим, що відповідач проігнорував його неодноразові звернення стосовно виконання зобов`язання за договором, він направив листа в якому повідомив товариство про те, що відмовляється від договору поставки укладеного між ними 07.11.2018 року та просив повернути сплачені ним кошти в сумі 859 584 грн., однак кошти йому повернуті не були.

Також вказав, що невиконання відповідачем умов договору призвело до порушення його прав, що завдало йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях і переживаннях та яку він оцінює в розмірі 50 000 грн.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь завдані матеріальні збитки в сумі 859 584 грн. та 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Під час розгляду справи до участі у справі залучено третю особу - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частиною першою статті 662, частиною першою статті 663 ЦК України встановлено обов`язок продавця передати покупцеві визначений договором купівлі-продажу товар у строк, встановлений цим договором.

Відповідно до частини другої статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що 07 листопада 2018 року між сторонами укладено договір поставки № 2018-11-07/1, відповідно до якого постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінмарк - Б» зобов`язалося поставити і передати замовлений товар у власність покупця ОСОБА_1 , а покупець зобов`язався прийняти і оплатити поставлений товар у відповідності з вимогами даного Договору /а.с.7-8/.

Відповідно до п.2.1 Договору загальна сума Договору складається з вартості товару поставленого Покупцю за всіма накладними.

Згідно п.2.2 Договору ціна, кількість та асортимент кожної партії товару узгоджуються Сторонами і зазначаються в накладних.

Відповідно до п. 4.4 Договору здійснення встановлення та монтажу Товару, згідно передбаченої домовленості між Постачальником та Покупцем, обумовлені положеннями даного Договору та Додатком №1-С 2018-11-07/1 від 07 листопада 2018 року, що є його невід`ємною частиною.

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що встановлення товару буде здійснено за адресою: АДРЕСА_1 .

У пункту 4.6 Договору визначено строк монтажу протягом 90 календарних днів з моменту зарахування коштів на рахунок Постачальника.

Згідно додатку № 1-с до Договору № 2018-11/07/1 від 07.11.2018 року вартість мережевої сонячної електростанції 30,0 кВт, яка складається з сонячного модулю Sunmax SM -260EU (США), інвертора мережевого Huawei SUN 2000-33 KTL-A, Solar cable 6 мм2 чорний, конекторів для приєднання MC 4, кріплення для сонячних панелей для навісу Kripter, електричного захисту на стороні постійного струму, електричного захисту на стороні змінного струму, кабельної траси для приєднання, а також монтажних та пуско-налагоджувальних робіт становить 859 584 грн. /а.с.9/.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу грошові кошти на суму 859 134 грн., що підтверджується копіями квитанцій:

-№КВ 1-2018/11-09 від 09 листопада 2018 року, проведено часткову оплату по рахунку №2018/11/07 від 07.11.2018 р. на суму 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень;

-№КВ 1-2018/11-10 від 10 листопада 2018 року, проведено часткову оплату по рахунку №2018/11/07 від 07.11.2018 р. на суму 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень;

-№КВ 1-2018/11-11 від 11 листопада 2018 року, проведено часткову оплату по рахунку №2018/11/07 від 07.11.2018 р. на суму 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень;

-№КВ 1-2018/11-12 від 12 листопада 2018 року, проведено часткову оплату по рахунку №2018/11/07 від 07.11.2018 р. на суму 22 384 (двадцять дві тисячі триста вісімдесят чотири) гривні;

-№КВ 1-2018/12-09 від 09 грудня 2018 року, проведено часткову оплату по рахунку №2018/11/07 від 07.11.2018 р. на суму 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень;

-№КВ 1-2018/12-10 від 10 грудня 2018 року, проведено часткову оплату по рахунку №2018/11/07 від 07.11.2018 р. на суму 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень;

-№КВ 1-2018/12-11 від 11 грудня 2018 року, проведено часткову оплату по рахунку №2018/11/07 від 07.11.2018 р. на суму 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень;

-№КВ 1-2018/12-12 від 12 грудня 2018 року, проведено часткову оплату по рахунку №2018/11/07 від 07.11.2018 р. на суму 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень;

-№КВ 1-2019/01-04 від 04 січня 2019 року, проведено часткову оплату по рахунку №2018/11/07 від 07.11.2018 р. на суму 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень

-№КВ 1-2019/01-05 від 05 січня 2019 року, проведено часткову оплату по рахунку №2018/11/07 від 07.11.2018 р. на суму 33 000 (тридцять три тисячі) гривень;

а також копією меморіального ордеру № 2_121 від 19 лютого 2019 року на суму 515 750 грн. /а.с.10-19, 32/.

При цьому, для здійснення оплати товару на суму 515 750 грн. позивачем було укладено з Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» договір про споживчий кредит № 2_121 (за продуктом «Зелена енергія») від 19 лютого 2019 року та договір застави майна № 1 від 19 лютого 2019 року /а.с.20-25, 26-31/.

Відповідно до п.2.4. Договору застави майна, предметом цього договору є майно, а саме товар, що має наступні характеристики: сонячна панель для виробництва сонячної енергії для будівництва сонячної електростанції Sunmax SM -260EU (США) та додаткового обладнання для будівництва сонячної електростанції: інвертор мережевого Huawei SUN 2000-33 KTL-A, Solar cable 6 мм2 чорний, конектори для приєднання MC 4, кріплення для сонячних панелей для навісу Kripter, електричний захист на стороні постійного струму, електричний захист на стороні змінного струму, кабельна траса для приєднання, придбане за Договором поставки № 201/-11-07/1 від 07.11.2018 року, укладеним між Заставодавцем та продавцем товару.

Відповідач встановлення та монтаж Товару, згідно передбаченої домовленості між Постачальником та Покупцем, що обумовлені положеннями даного Договору та Додатком №1-С 2018-11-07/1 від 07 листопада 2018 року, не виконав.

Позивач неодноразово направляв на адресу товариства листи з вимогою про виконання умов укладеного між ними договору або повернення коштів /а.с.33-41/, які відповідач залишив без відповіді.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо поставки товару у визначений договором строк, отримавши при цьому попередню оплату товару, чим завдав позивачу збитків на суму 859 134 грн.

При цьому, висновок суду першої інстанції про відсутність будь-яких доказів завдання ОСОБА_1 збитків відповідачем є безпідставним, оскільки надані позивачем докази: договір поставки, платіжні квитанції, свідчать про виконання ним своїх зобов`язань за договором, тоді як відповідач не надав доказів виконання своїх зобовязань.

Що стосується позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди слід зазначити наступне.

Позивач обґрунтовуючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, внаслідок невиконання умов договору поставки товару, послався на Закон України «Про захист прав споживачів».

Частиною 2 ст. 22 цього Закону передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Отже, цим Законом не передбачено відшкодування моральної шкоди внаслідок невиконання умов договору, в даному випадку неотримання товару, а відшкодовується лише внаслідок його дефекту.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених ним збитків в сумі 859 134 грн., яка сплачена позивачем на виконання умов договору та підтверджена письмовими матеріалами.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення вимог.

Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНМАРК-Б» підлягає стягненню в дохід держави 8591 грн. судового збору за подання позовної заяви та 12886,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області у складі судді від 04 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНМАРК-Б» на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених ним збитків 859 134 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНМАРК-Б» в дохід держави 8591 грн. судового збору за подання позовної заяви та 12886,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 21 477,50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.05.2020 року.

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник