Справа № 354/503/16
Провадження № 22-ц/4808/1121/20
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Турів О.В.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про визнання ОСОБА_2 , керуючого Яремчанським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» не пов`язаною з банком особою (в розумінні ст.52 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області про залишення позову без розгляду, постановлену суддею Грещуком Р.П. 25 травня 2020 року у м. Надвірна Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про визнання ОСОБА_2 , керуючого Яремчанським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» не пов`язаною з банком особою (в розумінні ст.52 Закону України «Про банки і банківську діяльність») (а.с.2-7, том 1).

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду у зв`язку з багаторазовою неявкою позивача в судові засідання, повідомленого належним чином про день та час їх проведення, відсутністю заяви про розгляд справи без його участі та відсутністю у суду підстав для відкладення розгляду справи (а.с.254-255, том 1).

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

Зазначає, що з 12 березня в Україні запроваджено карантин через спалах коронавірусу, дія якого постійно продовжувалась. Внаслідок цього діяли певні обмеження, зокрема в пересуванні громадян, в роботі органів державної влади, суб`єктів господарювання.

Заявою Ради суддів України щодо карантинних заходів від 11 березня 2020 року адресоване прохання до громадян, які є учасниками судових процесів, утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін.

Рекомендаціями Ради суддів України щодо встановлення особливого режиму роботи судів України задля убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СОVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб від 17 березня 2020 року № 19, Рада суддів рекомендує: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції; по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, в порядку письмового провадження.

П. 3 Прикінцевих положень ЦПК України передбачалось, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

З урахуванням викладеного апелянт вважає, що залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції порушив п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, так як строки розгляду справи на період дії карантину були продовжені. Крім того, судом порушено гарантовані статтею 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пп. 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України його права як позивача, адже його було позбавлено можливості брати участь у судових засіданнях, у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування, заперечення тощо.

З цих підстав просить скасувати ухвалу суду та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.2-5, том 2).

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явився представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_1 , доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з положень ч. 5 ст. 223 та п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, встановивши, що позивач, будучи належним чином повідомлений про судові засідання призначені на 26.02.2020 року, 23.03.2020 року та 25.05.2020 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, однак не прибув до суду, заяви про відкладення розгляду справи або про продовження розгляду справи у його відсутність не подав, дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Процесуальні наслідки повторної неявки позивача в судове засідання, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не застосовуються лише у разі, якщо: 1) позивач не був повідомлений належним чином про судове засідання; 2) позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2016 року відкрито провадження у справі (а.с.61, том 1).

Згідно розпоряджень Яремчанського міського суду та протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями чотири рази проводився повторний автоматизований розподіл справи, в тому числі справа передана до іншого суду у зв`язку із самовідводом судді. Розгляд справи розпочинався спочатку п`ять разів у зв`язку з визначенням іншого складу суду.

Позивач під час розгляду справи надавав пояснення, що встановлено із протоколу судового засідання, яке відбулось 12 січня 2018 року (а.с.153, том 1).

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2019 року справу прийнято до провадження (а.с.228, том 1).

Судову повістку на 26 листопада 2019 року позивач ОСОБА_2 отримав 07.11.2019 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.232, том 1).

У зв`язку з неможливістю прибути на судове засідання через перебування за межами області, призначене на 27 грудня 2019 року позивач подав на електронну адресу суду відповідне клопотання.

Судова повістка на 26 лютого 2020 року від позивача ОСОБА_2 повернулась у зв`язку з письмовою відмовою одержувача, що підтверджується довідкою Укрпошти (а.с.243, том 1).

Судову повістку на 23 березня 2020 року позивач ОСОБА_2 отримав 12.03.2020 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.247, том 1).

Судову повістку на 25 травня 2020 року позивач ОСОБА_2 отримав 09.04.2020 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.252, том 1).

Жодне із призначених судових засідань не оформлено секретарем судового засідання, не відображена явка учасників судового процесу, з яких причин не відбулися судові засідання, з яких причин не проводилося судове засідання 25 травня 2020 року в режимі відео конференції з Деснянським районним судом міста Києва.

Так, із матеріалів справи встановлено, що позивач про дату, час та місце судових засідань, призначених судом на 23 березня 2020 року та 25 травня 2020 року був повідомлений судом першої інстанції завчасно та належним чином.

Відповідно до Параграфу 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Пунктом 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто розуміння статті 6 Конвенції зводиться до того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання закріплений і у національному законодавстві (стаття 131 ЦПК України).

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення залу судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду судом першої інстанції не враховано те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на всій території України встановлено карантин, а з 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року, а в подальшому відповідними рішеннями КМУ запроваджено та продовжено адаптивний карантин до 31 жовтня 2020 року.

Радою суддів України 16 березня 2020 року з метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19 рекомендовано встановити особливий режим роботи судів України та, зокрема, судам рекомендовано роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами; учасникам судових засідань рекомендовано подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами; утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабкість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

У пункті 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, яка діяла з 02 квітня 2020 року по 16 липня 2020 року включно) зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст.49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину, а також запровадження на території України карантинних заходів, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та їх продовження.

Таким чином, на території України з 12 березня 2020 року запроваджено карантин, а з 25 березня 2020 року режим надзвичайної ситуації. На час карантину здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі було тимчасово заборонено. Окрім того, діяли певні обмеження в роботі органів державної влади та суб`єктів господарювання.

Отже, на час вирішення судом першої інстанції питання про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду продовжував діяти карантин на всій території України, а процесуальні строки, визначені ЦПК України, продовжувались на строк дії такого карантину.

Закон фактично містить прогалину щодо випадку якщо повторно не з`являється позивач і не подає заяву про розгляд справи за його відсутності, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

У такому випадку суду слід виходити із завдань цивільного судочинства, загального порядку розуміння мети цивільного процесуального законодавства щодо розгляду цивільних справ та клопотань у цивільному судочинстві.

В силу статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватись завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, головним завданням суду є вирішення спору по суті.

Колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження, однак запровадження карантину у вказаний період на всій території України свідчить про наявність перешкод у реалізації позивачем своїх процесуальних прав, у зв`язку з чим суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, тобто без врахування вказаних спеціальних правових норм щодо запобігання поширенню епідемії в країні.

Залишивши позовну заяву без розгляду, суд не оцінив поважність причин неприбуття сторони у судове засідання, не визначив чи можливо розглянути справу за відсутності позивача за наявними матеріалами, що призвело до створення процесуальних перешкод для позивача у вирішенні спору.

Таким чином, залишення позову без розгляду є передчасним, безпідставним та суперечить як вимогам ст. 257 ЦПК України, так і завданню цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області про залишення позову без розгляду від 25 травня 2020 року скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2020 року.