Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2475/20
Провадження № 2-с/711/7/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2020 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

06.05.2020 Придніпровським районним судом м. Черкаси видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чехова, 82» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яка виникла станом на 28.02.2020, у сумі 878 грн. 40 коп., судового збору у сумі 210 грн. 20 коп., витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 671 грн. 43 коп. (а.с. 39).

18.05.2020 від боржника ОСОБА_1 надійшла заява про скасування вказаного вище судового наказу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вимоги, які висунув стягувач у своїй заяві, він вважає неправомірними та необгрунтованими. У заяві стягувач повідомив недостовірну інформацію, а саме: стягувач стверджує, що боржник не сплачував належним чином внески на утримання будинку та прибудинкової території, але це не відповідає дійсності. Стягувач у своїй заяві сам зазначив, що ці внески складають 3,00 грн. за 1 кв.м (2-9 поверх) з 19.05.2017 та 3,50 грн. за 1 кв.м (2-9 поверх) з 29.02.2019. Боржник своєчасно та у повному обсязі сплачував ці внески. Станом, як на 28.02.2020 так і на 01.05.2020 такої заборгованості не існує. Стягувач не повідомив ані суд, ані боржника, з яких розрахунків виникла заборгованість 878 грн. 40 коп. До того ж, про заборгованість у сумі 878 грн. 40 коп. він вперше дізнався із листа-попередження № 59 від 30.08.2017, якій не був вручений належним чином, а лише покладений у поштову скриньку. На цей лист він надіслав стягувачу рекомендований лист з повідомленням від 31.08.2017 з рядом запитань, між тим, стягувач проігнорував цей лист та не отримав його протягом передбаченого поштою 30-денного терміну, внаслідок чого, лист повернувся до боржника. Другий лист-попередження № 62 від 12.12.2018 був також покладений у поштову скриньку, а тому він вдруге звернувся до стягувача про надання роз`яснень щодо заборгованості рекомендованим листом з повідомленням від 13.12.2018, який повернувся без реагування через 30 діб. Таким чином, вважає, що його права були порушені.

Крім того, заявник стверджує, що послуга «Модернізація водяного опалення», за яку вимагає сплатити стягувач, не належить до житлово-комунальних послуг або поточного ремонту будинку, а є капітальний ремонт.

До того ж, стягувач не надав йому, а також суду інформації, як і чому склалась ця заборгованість саме у такому розмірі. Також, не відомо, як стягувач розпорядився майном від демонтажу елеваторних вузлів, куди поділася запірна арматура та чому магістральний трубопровід, який знаходився на балансі об`єднання, зараз обслуговує тільки сторонній будинок по АДРЕСА_1 . За все це майно ним, як і іншими співвласниками, були сплачені кошти при купівлі житла. Раніше існуюча система опалення працювала задовільно та ніяких висновків кваліфікованої технічної комісії з приводу її непридатності надано не було. Отже, інвестування коштів у даний проект було недоцільним, про що він двічі просив дати роз`яснення стягувача у своїх зверненнях. Також, згідно з ДБН В.2.5-39:2008 будь-яка модернізація повинна переслідувати мету досягнення економічного ефекту, про що також він просив дати роз`яснення. Єдиним аргументом, на що посилається стягувач, є протокол загальних зборів №10 від 19.05.2017 про прийняття рішення про модернізацію системи опалення, але рішення загальних зборів повинно виконуватись, якщо воно не порушує законодавство України та права співвласників. Якщо стягувач хотів робити капітальний ремонт, то потрібно було це затверджувати на загальних зборах і створювати резервні та ремонтні фонди, як це передбачено статутом, та щомісяця перераховувати туди кошти, а не нараховувати одноразово незрозумілі суми. Крім того, на його думку, загальні збори не можуть розпоряджатися власними коштами співвласників та зобов`язувати інвестувати їх у сумнівні проекти. Також, стягувач не надав до суду укладені договори з боржником на виконання житлово-комунальних послуг, тому що вони не укладались. Стягувач не звертався до нього з приводу підписання акту звірки взаємних розрахунків, а підписав його в односторонньому порядку, тому що знав, що виникне спір. Також, стягувач не вказав в акті, на якому бухгалтерському рахунку, відповідно до якого стандарту ПСБО обліковується ця заборгованість. Стягувач не надав суду та йому (боржникові) докази, на підставі яких документів був проведений розрахунок заборгованості, адже що це додаткові кошти і вони повинні обліковуватися як «фінансова інвестиція», а не плата за житлово-комунальні послуги.

Боржник вважає, що частина протоколів загальних зборів, наданих стягувачем до суду, може бути сфальсифіковано. Також вказує, що він проживає постійно у даному будинку, але жодного разу його не повідомляли про проведення загальних зборів в установленому законом порядку, а також до нього жодного разу не звертались з письмовими опитуваннями, згідно з п. 9 Статуту об`єднання, що є порушенням його прав. Доказом фальсифікації є наданий до суду стягувачем Протокол №17 від 29.02.2019 (неіснуюча дата), тому незаконний протокол, і як наслідок - незаконно встановлений розмір внесків 2,97 та 3,50 грн. на 1 кв.м. У переліку додатків цей протокол значиться вже з новою датою «від 29 лютого 2010року». У 2010 році було інше керівництво об`єднанням та не було предмету цього спору.

У заяві також зазначено, що 14.05.2020 стягувач оприлюднив інформацію про боржників об`єднання, станом на 01.05.2020. У цьому списку немає квартири АДРЕСА_2 , яка належить боржникові.

Таким чином, заявник просить скасувати судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2020 (справа № 711/2475/20), який виданий за заявою представника стягувана Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чехова 82» ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості у розмірі 878 грн. 40 коп., станом на 28.02.2020, оплату судового збору у розмірі 210 грн. 20 коп., оплату професійної правничої допомоги адвоката Яцюка М.В. у розмірі 671 грн. 43 коп.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суддя встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З матеріалів справи вбачається, що судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2020 по справі № 711/2475/20 направлявся на адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) рекомендованим листом з повідомленням (супровідний лист від 07.05.2020 № 711/2475/20/8082/2020), який отримано ним особисто 13.05.2020, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення 244.

Отже, строки звернення до суду з відповідною заявою, яка надійшла 18.05.2020, боржником не порушені.

У своїй заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 посилається на обставини, які можуть мати суттєве значення для правильного вирішення справи по суті (надання стягувачем до суду недостовірної та фальсифікованої інформації; неправомірність та необґрунтованість нарахувань грошових коштів, які стягувач просив стягнути з боржника за надані житлово-комунальні послуги; відсутність заборгованості будь-якої заборгованості ОСОБА_1 перед ОСББ «Чехова, 82»; відсутність укладеного договору з боржником на виконання житлово-комунальних послуг).

Суд зазначає, що одним зі способів захисту прав суб`єктів цивільних правовідносин, у тому числі, права на доступ до суду, є скасування судового наказу, що передбачено статтею 171 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 ЦПК України заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Статтею дев`ятою Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13. Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто, принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

З поданої заяви про скасування судового наказу вбачається, що боржник наполягає на скасуванні судового наказу і посилається на особливі обставини, які можуть мати суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Таким чином, встановлено, що існують підстави для задоволення заяви про скасування судового наказу, оскільки між сторонами виник цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 127, 170, 171, 247, 258, 260, 261 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) про скасування судового наказу, - задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 06.05.2020, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі № 711/2475/20 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чехова, 82» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яка виникла станом на 28.02.2020, у сумі 878 грн. 40 коп., судового збору у сумі 210 грн. 20 коп., витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 671 грн. 43 коп.

Роз`яснити заявнику (стягувачу), що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 20.05.2020.

Суддя: С. М. Позарецька