Справа № 229/7227/19
Провадження №2/229/539/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Попова Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом Дружківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою відповідно до його частки 692/1000 власності будівлі у розмірі 111925,84грн, також стягнути судовий збір у розмірі 2007грн.

Обгрунтовує вимоги таким. На земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві спільної часткової власності трьом співвласникам: 23/100 частки належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 01.08.2009року;

78/1000 частки належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу від 23.10.2009р;

692/1000 частки належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 01.07.2010року.

Вказаний об"єкт нерухомості розташований на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 :00:007:0507 площею 0,2595га, яка перебуває у комунальній власності Дружківської міської ради.

Зазначена земельна ділянка раніше знаходилася в оренді ФОП ОСОБА_4 відповідно до договору оренди землі від 04.09.2008р.

Після закінчення дії договору оренди землі, договір з ФОП ОСОБА_4 не укладався.

До теперішнього часу зазначена ділянка у власність або користування не передавалася.

Дружківська міська рада неодноразово повідомляла ОСОБА_1 про необхіднійсть укладення договору оренди земельної ділянки , проте до теперішнього часу договір оренди щодо користування зазначеною земельною ділянкою не укладено. відповідач ніяких дій щодо оформлення прав на земельну ділянку не здійснив.

З моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов"язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку , розташовану під цією будівлею.

Комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам Дружківської міської ради виконано розрахунок збитків №95 від 06.12.2018р , спричинених Дружківській міській раді відповідачем ОСОБА_1 , розташованій на земельній ділянці 0,2595 га за період з 01.01.2018р по 30.11.2018 неодержаного доходу орендної плати, що становить з урахуванням частки 692/1000 власності об"єкту нерухомості в сумі 111925,84грн.

ОСОБА_5 у вказаний період не сплачував за користування земельною ділянкою орендну плату за землю у встановленому законодавством розмірі. при цьому міська рада позбавлена можливості передати спірну земельну ділянку в користування іншим особам, оскільки на вказаній ділянці розташована нерухомість, частка якої належить відповідачу.

Отже , не укладання договору оренди та не здіснення відповідачем оплати за землю за використання спірної земельної ділянки, призвело до фактичного безоплатного користування відповідачем земельною ділянкою та позбавило позивача права отримувати дохід від здавання спірної земельної ділянки в оренду на законних для цього підставах.

Відповідач, не сплачуюючи орендну плату за користування ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). Відповідач мав сплатити позивачу за період з 01.01.2018р по 30.11.2018р кошти в розмірі 111 925,84грн.

Ухвалою суду від 08 січня 2020року відкрито провадження у цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження. Призначено підготовче засідання. (а.с.45-46)

Ухвалою суду від 02 березня 2020року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.58)

В судове засідання представник позивача не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з"явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.3,4 ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини,які маютьзначення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексуУкраїни кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 травня 2018 року (номер інформаційної довідки 125480215) за адресою: АДРЕСА_1 , розміщений сімейний гуртожиток "А-3", загальною площею 3356,2 кв.м, право власності на частку в розмірі 78/1000 зареєстровано 04 вересня 2014 року за ОСОБА_3 , право власності на частку в розмірі 692/1000 зареєстровано 05 червня 2014 року за ОСОБА_1 , право власності на частку в розмірі 23/100 зареєстровано 26.02.2010року за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 використовують земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.34-38)

Згідно до рішення Дружківської міської ради № 6/57-2 від 08 липня 2015 року було затверджено положення про механізм справляння та порядок сплати плати за землю на території м.Дружківка, п.14.5 якого встановлений розмір орендної плати у відсотках від їх грошової оцінки. (а.с.33)

З метою визначення розміру збитків за використання земельних ділянок, Дружківською міською радою, на підставі рішення за № 564 від 18 грудня 2018 року, було затверджено акт про визначення збитків власникам землі та землекористувачам від 06.12.2018року № 272018 за адресою АДРЕСА_1 . Актом визначено загальний розмір завданих збитків користувачем земельної ділянки ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року по 30 листопада 2018 року у сумі 111925 грн. 84 коп.

Станом на момент подачі позовної заяви до суду 25 листопада 2019 року, договір оренди між Дружківською міською радою та відповідачем ОСОБА_1 не укладено.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

За змістом глави 15 ЗК України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналізуючи вказані норми права Верховний Суд у постанові від 13.02.2019 року у справі №320/5877/17 (п.п. 54, 55) дійшов висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

В ч.1,2ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом приписів глав 82 і 83ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав.

Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Аналізуючи вказані норми права Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 року у справі №922/2811/18 (п.п. 14, 15) дійшов висновку про те, що якщо особа не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, вона не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно з ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З наданих матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_5 не оформив у передбаченому законом порядку право користування земельною ділянкою, на якій розташована частка належного йому об`єкта нерухомості, та користувався земельною ділянкою, не сплачуючи позивачу належні йому кошти.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першоїстатті 1212 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи фактичним користувачем земельної ділянки, без достатньої правової підстави за рахунок Дружківської міської ради, як власника цієї ділянки, зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ним та зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першоїстатті 1212 ЦК України, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у розмірі 2007 грн. 00 коп. (а.с.9)

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. ст.ст. 2,4,5,10-13, 76- 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268,273,280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов Дружківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 на користь Дружківської міської ради, , яка знаходиться за адресою м.Дружківка, вул.Соборна, 16, безпідставно збережені грошові кошти в сумі 111 925 (сто одинадцять тисяч дев"ятсот двадцять п"ять) грн. 84 коп. та судовий збір в розмірі 2007 (дві тисячі сім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Т.Л. Панова