Рішення

Іменем України

30 вересня 2020 року місто Чернігів

Справа №751/6527/19

Провадження №2/751/180/20

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Дасюк Н. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

представник позивача - Матрос Ігор Михайлович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства та внесення змін у актовий запис про народження,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та про внесення змін в актовий запис про народження №900 від 14.04.2009 року щодо батька дитини.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачкою познайомився в 2007 році після чого почали з нею зустрічатися. Через деякий час ОСОБА_4 завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дочку ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька ОСОБА_5 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, запис про батька дитини було проведено за прізвищем матері - « ОСОБА_6 », а ім`я та по батькові дитини було записано за вказівкою матері - « ОСОБА_7 ». З 2010 року вони проживали разом, як одна сім`я в квартирі АДРЕСА_1 . Весь час він займався вихованням ОСОБА_5 та намагався вживати всіх можливих заходів, направлених на всебічний та різноманітний її розвиток. Однак в січні 2019 року фактичні сімейні стосунки були припинені. Хоча на даний час відповідач разом з ОСОБА_5 проживають окремо від нього, він весь час підтримує відносини з дочкою. За таких підстав просить визнати його батьком на підставі ст.128 Сімейного кодексу України.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 10.10.2019 відкрив провадження по справі за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче засідання.

Новозаводський районний суд м.Чернігова ухвалою від 27.11.2019 зупинив провадження по даній цивільній справі на час проведення судової медико-генетичної експертизи.

Ухвалою суду від 08 липня 2020 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 29 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позов не подала.

Представник третьої особи - Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.

Суд, відповідно до положень ст.223 ЦПК України ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача та третьої особи.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується копією актового запису про народження №900 від 14.04.2009 року (а.с.70). У зв`язку з чим видано свідоцтво серії НОМЕР_1 . Матір`ю дитини записана ОСОБА_2 (а.с.10).

Відповідно витягу № 6 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження та копії актового запису про народження, відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.11).

Позивачем надані копії фотокарток, відповідно до яких він з малолітньою дитиною та відповідачем проводять разом час, відпочивають (а.с.12-19 ).

У ході розгляду справи за клопотанням позивача та його представника ухвалою суду від 27.11.2019 року була призначена судова медико - генетична експертиза. Попереджено сторони про наслідки ухилення учасника справи від участі в експертизі відповідно до приписів ст. 109 ЦПК України (а.с.59-62).

Від проходження експертизи відповідачка ухилилася, на неодноразові призначення дати відбору, на відбір зразків крові не з`явилася, хоча повідомлена була належним чином (а.с.72, 75, 77, 82, 85), у зв`язку з чим судовий експерт повідомив про неможливість проведення експертизи та повернув без виконання ухвалу суду (а.с.92).

У судовому засіданні допитувався свідок ОСОБА_8 - хрещений батько ОСОБА_3 , який показав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька. Це була одна сім`я. Всі свята вони святкували разом, їздили на відпочинок. ОСОБА_1 завжди піклується про забезпечення дитини та її моральний розвиток.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до частини першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України)

Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із положенням частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Як роз`яснено у підпунктах 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно із якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення, у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

За таких обставин, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та право на спілкування з ним.

Беручи до уваги всі докази, що є у справі в їх сукупності, суд доходить до переконання, що ОСОБА_2 умисно ухилялась від проведення медико-генетичної експертизи, а тому необхідно застосувати наслідки передбачені ч.1 ст.109 ЦПК України - визнати факт біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , для з`ясування якого і було призначено експертизу.

Виходячи з принципу змагальності наведеного у ст.12 ЦПК України, суд вважає, що ОСОБА_1 доведено походження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (народженої ОСОБА_2 ) від нього, тобто біологічного зв`язку між ними.

Зрештою, враховуючи положення ст.7 СК України за яким регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, а дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановленні Конституцією України, Конвенцією про права дитини, а також діючи в інтересах дитини, яка має право знати про свого батька, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про визнання батьківства.

Разом з тим, вимоги про внесення змін в актовий запис про народження №900 від 14.04.2009 року щодо батька дитини, не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 14 січня 2011 року за № 55/18793 однією з підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства).

Відповідно до п. 2.16.4 вказаних Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином, прийняття судом рішення про встановлення батьківства певної особи стосовно дитини є достатньою підставою для внесення відповідних змін органами РАЦС до актового запису про народження дитини, а отже у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач відповідно положень п. 9,10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн 80 коп за вимоги щодо визнання батьківства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст..ст.7, 128, 134 СК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Чернігова, батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Чернігова.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06 жовтня 2020 року.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Третя особа - Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (місцезнаходження: вул. Пушкіна, буд.15 м. Чернігів, 14030, )

Суддя Н. В. Маслюк