У Х В А Л А

06.10.2020 Справа №607/10896/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 та її представників - адвокатів Скиби Віталія Михайловича, Степанової Олени Вікторівни, Антюка Івана Петровича, відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Сампари Надії Миронівни ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву ОСОБА_2 про відвід судді,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

05 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про відвід головуючого судді Сливки Л.М.

В обґрунтування поданої заяви покликається на упереджене ставлення до нього судді головуючого у справі. Зокрема вказує, що судом не надсилалася йому повістки про виклик у судове засідання, розгляд якого було призначено на 03 серпня 2020 року та 11 вересня 2020 року , у зв`язку із чим, ні він, ні його представник - адвокат Сампара Н.М. не були повідомлені про дату та час розгляду справи, судом не задоволено його клопотання про відкладення розгляду наступного судового засідання, призначеного на 11 вересня 2020 року, вмотивованого неможливістю його прибуття до суду, у зв`язку із карантинними обмеженнями.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За вказаних обставин, оскільки заява про відвід судді подана 05 жовтня 2020 року, вона вирішується судом, що розглядає справу.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представника адвокат Сампара Н. М. вказану заяву підтримали та просили її задоволити .

Позивач ОСОБА_1 та її представники адвокати Скиба В. М., Степанова О. В., Антюк І. П. у судовому засіданні вказали, що вважають подану заяву безпідставною , спрямованою на затягування строків розгляду справи та просили у її задоволенні відмовити .

При вирішенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючого судді, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Викладені у заяві доводи спростовуються наявними у матеріалах цивільної справи (а.с. 242, том №1 та а.с. 13, 14, 15, 16 , 19-20 т. 2 ) викликами , телефонограмою, оголошенням про виклик особи на веб-сайті Судова влада України , із повідомленнями ОСОБА_2 про виклик у судові засідання 03 серпня 2020 року та 11 вересня 2020 року.

Таким чином, суд вважає, що підстави для відводу головуючого судді, зазначені у заяві є необґрунтованими, оскільки всупереч вимогам ч. 3 ст. 12 ЦПК України заявником не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який б давав підстави зробити висновок про те, що головуючий по справі суддя Сливка Л.М. заінтересована у розгляді справи, а також є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Сливки Л.М.

При цьому, саме особиста безсторонність суду презюмується поки не надано доказів протилежного.

Із змісту заяви про відвід головуючої судді вбачається, що доводи ОСОБА_2 зводяться до незгоди з процесуальними діями головуючого судді Сливки Л.М. , що відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді.

Порушення на думку відповідача ОСОБА_2 норм процесуального права може бути підставою для апеляційного оскарження судового рішення, оскільки суд першої інстанції не вправі давати правову оцінку процесуальним діям судді при розгляді справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про відсутність підстав визначених статтею 36 ЦПК України для відводу судді Сливки Л.М., а тому заява ОСОБА_2 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 36, 40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Сливки Любомири Михайлівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка