Справа №478/225/20 пров. №2/478/109/2020
У х в а л а

про залишення заяви про збільшення позовних вимог без руху

26 березня 2020 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у цивільній справі за його позовом до дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про стягнення заборгованості з заробітної плати, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та утримані соціальні внески,

В с т а н о в и в:

14.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості з заробітної плати та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, за період з 01 травня 2019 року по день написання позовної заяви, в розмірі 35871 грн. 66 коп. та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 12519 грн.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 19 лютого 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17.03.2020 року позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про збільшення позовних вимог та залучення до участі у справі третьої особи, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, за період з 01 травня 2019 року по день написання позовної заяви, в розмірі 35871 грн. 66 коп., компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 12519 грн., утримані соціальні внески в сумі 15272 грн. 44 коп. та залучити до участі у справі в якості третьої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Ухвалою суду від 17 березня 2020 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у цивільній справі, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

25.03.2020 року позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, за період з 01 травня 2019 року по день написання позовної заяви, в розмірі 32865 грн. 88 коп., компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2019 рік, в сумі 4628 грн. 11 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, в розмірі 9894 грн. 58 коп. та утримані соціальні внески в сумі 15272 грн. 44 коп.

Вивчивши матеріали заяви про збільшення позовних вимог, приходжу такого висновку.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановлених у статях 175 і 177 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач ОСОБА_1 подавши заяву про збільшення позовних вимог у цивільній справі за його позовом до ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не додав до заяви документів, які свідчать про оплату ним в необхідному розмірі судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Структура заробітної плати визначена ст.2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

При цьому, середній заробіток за весь час затримки при звільнені за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст.2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за весь час затримки при звільненні та утриманих соціальних внесків під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа №910/4518/16).

В силу приписів ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за вимогами майнового характеру (стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку за 2019 рік, в сумі 4628 грн. 11 коп., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, в розмірі 9894 грн. 58 коп. та утриманих соціальних внесків, в сумі 15272 грн. 44 коп.), у розмірі, що відповідатиме 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 840 грн. 80 коп.

За таких обставин згідно до вимог ч.11 ст.187 ЦПК України заява ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ч.11 ст.187 ЦПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у цивільній справі за його позовом до дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та утримані соціальні внески, - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме сплати судовий збір за вимогами майнового характеру, у розмірі 840 грн. 80 коп., - на р/р UA0014194, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , Код класифікації доходів 22030101, Отримувач коштів: Казан.УК/Казанківський р-н/ 22030101.

Оригінал квитанцій про сплату судового збору надати до Казанківського районного суду Миколаївської області.

У випадку невиконання вимог ухвали у зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

На ухвалу в частині, що стосується зобов`язання зі сплати судового збору може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали - 26.03.2020 року.

Суддя