Справа № 344/3493/20
Провадження № 2/344/2097/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що 06.09.2011 року укладено шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу у них народився син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, через що часто виникають сварки. Шлюб між ними носить формальний характер. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. А тому просила шлюб розірвати, дитину залишити на проживання з нею. Прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на дошлюбне « ОСОБА_4 ». Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, так як відповідач жодних коштів не надає. Вважає, що розмір аліментів повинен бути визначений у розмірі 1/3 частини заробітку та всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача судовий збір.

Позивач в судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, змінила частково позовні вимоги, просить аліментів на утримання неповнолітньої дитини визначити в твердому грошовому розмірі по 2000грн. щомісячно та стягувати до досягнення сином повнолітття.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої вимоги позову визнав в повному обсязі, а також згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердому грошовому розмірі по 2000грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб виданого 06.09.2011 року, сторони 06.09.2011 року зареєстрували шлюб у селі Угорники Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 7 (а.с.9).

Від даного шлюбу у подружжя народився син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Позивач зазначає, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, через що часто виникають сварки. Шлюб між ними носить формальний характер. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. Тому такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому слід розірвати, дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити на проживання з матір`ю. Прізвище позивача після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_4 » .

Вимога позову про стягнення з відповідача аліментів підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, частиною 2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено,що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можебути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України " Про Державний бюджет України на 2020 рік " установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач є працездатною особою, і спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на вказане, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, бажання позивача отримувати кошти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, враховуючи вік дитини, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, та обставини викладені вище, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти погоджені сторонами в добровільному порядку , а саме в твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно з дня звернення до суду ( з 06.03.2020р.) до досягнення дитиною повноліття .

Суд вважає, що такий визначений розмір аліментів буде достатнім та справедливим.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відтак, з відповідача слід стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави за подання позову про стягування аліментів, а також стягнути на користь позивача 840,80 грн. судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 51, 129 Конституції України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 06.09.2011 року у селі Угорники Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис № 7 розірвати.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прізвище позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне - « ОСОБА_4 » .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердому грошовому розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 06.03.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в користь в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 840,80грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Строк подання апеляційної скарги та строк апеляційного оскарження рішення обчислюється з урахуванням вимог п. 3 Розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Суддя О.В. Шамотайло