ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5354/18 Номер провадження 22-ц/814/1036/20Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Панченка О.О., Пікуль В.П., при секретарі судового засідання: Філоненко О.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2019 року (повний текст рішення складено 23.04.2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії про визнання недійсним протоколу, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати недійсним протокол №45 від 13.06.2018 року засідання комісії Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» з розгляду акта про порушення від 19.05.2018 року №00006377.

Позовна заява мотивована тим, що 19.05.2018 року працівниками Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» під час проведення перевірки в її квартири було виявлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі іншого споживача (власника мереж) КФ ТОВ «ЖРБС» з порушенням схеми обліку прихованою електропроводкою на окрему розетку. Факт порушення зафіксовано актом від 19.05.2018 року №00006377. За результатами засідання комісії Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» з розгляду акту про порушення було складено протокол № 45 від 13.06.2018 року та прийнято рішення провести нарахування на суму 20 433,30 грн. Рішення комісії вважає необґрунтованим та незаконним, оскільки спірна розетка існувала в її квартирі з моменту побудови будинку і заселення з 1971 року. Розетка розташована над лічильником, не прихована, не замаскована, знаходиться у видному місці. Розетка встановлена будівельниками з метою підключення підсилювача телевізійного сигналу, який забезпечував телевізійним сигналом весь під`їзд будинку, тому не може бути підключена до електролічильника квартири. Наявність розетки не доводить без облікове споживання електричної енергії. Виходячи з аналізу кількості спожитої електричної енергії до відключення проводу у розетці та після, кількість спожитої позивачем електричної енергії не змінилася. Вважає, що не повинна відшкодовувати шкоду Кременчуцькій філії ПАТ «Полтаваобленерго», у зв`язку з відсутністю її вини та не доведенням факту розкрадання електроенергії.

Рішенням Крюківського районного суд м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії про визнання недійсним протоколу - задоволено.

Визнано недійсним протокол №45 від 13.06.2018 року засідання комісії Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» з розгляду акта про порушення від 19.05.2018 року № 00006377.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при складанні акту про порушення від 19 травня 2018 року № 00006377 відповідачем було порушено Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПКЕЕ) та Методику визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затверджену постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика), неправомірно нараховано обсяг та вартість не облікованої електричної енергії по вказаному акту.

З вказаним рішенням суду не погодилося Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії та подало на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Крюківського районного суд м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2019 року скасувати з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вирішити питання про стягнення понесених судових витрат.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 19.05.2018 року працівниками Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» під час проведення перевірки квартири ОСОБА_1 було виявлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі іншого споживача (власника мереж) КФ ТОВ «ЖРБС» з порушенням схеми обліку прихованою електропроводкою на окрему розетку. Факт порушення зафіксовано актом від 19.05.2018 року № 00006377. Виявити дане самовільне підключення під час проведення контрольного огляду неможливо, оскільки відповідно до п.2 ПКЕЕН «контрольний огляд вузла обліку» - це візуальне обстеження цілісності вузла обліку, цілісності пломб, відбитків тавр та індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного, електричного та/або електромагнітного полів, установлених на ньому відповідно до акту про пломбування, зняття показів засобу обліку та виявлення самовільних підключень поза засобом обліку, виявити які представники електропостачальника мають можливість без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій. Саме визначення «контрольний огляд вузла обліку» дає змогу встановити безпосереднє місце проведення даного комплексу робіт, а саме безпосередньо біля засобу обліку. В свою чергу технічна перевірка - це виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або таврування, параметрів часових зон чи роботи керуючої програми; відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку Правилам та іншим нормативно-правовим актам; виявлення самовільного підключення, використання «штучного нуля», порушення роботи засобів обліку електричної енергії.

Висновок суду першої інстанції про наявність можливості під час періодичного контрольного огляду засобів обліку виявити вказане порушення не відповідає дійсності та є хибним і самовільне підключення до електромережі було виявлено саме при технічній перевірці. Висновок, до якого дійшов суд першої інстанції, про припущення місця підключення до облікового відгалуження до відповідної електричної мережі, не відповідає дійсності, оскільки всі графи додатку № 1 заповнювалися на місці виявлення порушення ПКЕЕН. Разом з цим, в акті про порушення ПКЕЕН вказано та встановлено у суді першої інстанції, що підключення розетки, минаючи електролічильник, при включенні навантаження в зону розетки електролічильник не працює, а при вимкнених запобіжниках напруга в розетці є. Щодо нарахування вартості та обсягу електроенергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН ПАТ «Полтаваобленерго» зазначено, що згідно п.1.2 та 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, методика застосування постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку. Методика застосовується на підставі акту про порушення, складеного в порядку, установленому Методикою, з урахуванням вимог Правил користування електричною енергією для населення, а саме підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Оскаржуване рішення вже переглядалося судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Так, постановою Полтавського апеляційного суду від 19 червня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії задоволено частково. Рішення Крюківського районного суд м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2019 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії про визнання недійсним протоколу закрито.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 19 червня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що19 травня 2018 року під час проведення технічної перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , фахівцями ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії було виявлено порушення: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі іншого споживача (власника мереж) КФ ТОВ «ЖРБС» з порушенням схеми обліку прихованою електропроводкою на окрему розетку, про що складено акт про порушення від 19 травня 2018 року № 00006377.

13 червня 2018 року відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, за результатами розгляду матеріалів комісією прийнято рішення, яке оформлено протоколом від 13 червня 2018 року № 45.

Розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, виконано згідно з пунктом 3.3 Методики. Відповідно до Методики визначено величину збитків, завданих енергопостачальнику протиправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків склав 20 433,30 грн.

27 березня 2017 року згідно з актом № працівниками Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» було проведено заміну лічильника та здійснено технічну перевірку стану засобу обліку електричної енергії, схеми його підключення та до облікової електропроводки. При цьому, зауважень стосовно без облікової розетки для живлення підсилювача телевізійної антени, яка знаходилась на видному місці над електролічильником, ОСОБА_1 не висловлювалось, акти не складалися.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні представником відповідача не доведено факт користування позивачем спірною розеткою, а також порушено порядок нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в цілому за результатами розгляду справи, після дослідження і оцінки обставин по справі, наданих сторонами доказів, прийшов до правильного висновку.

Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. №1357, які були чинними на час виникнення правовідносин і виявлення порушення правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕН), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 р. №562 (надалі - Методика №562).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Згідно ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електроенергією для населення згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Аналогічні положення містить п. 48 ПКЕЕН.

Згідно п. 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку та вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

Згідно п.53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. №562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122 (надалі - Порядок № 122) проголошує, що Обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої НКРЕ.

Згідно п. 7 Порядку № 122 Рішення енергопостачальника щодо визначення розміру та порядку відшкодування збитків, завданих йому внаслідок викрадення електричної енергії, може бути оскаржено в установленому законом порядку.

Відповідно до підпункту 6 п.3.1 Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення порушень ПКЕЕН щодо самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.

Згідно п. 3.1. Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 цього пункту, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕН процедури, згідно п. 3.2. Методики.

Згідно п.3.3 Методики розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів:

а) у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), - з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення. Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень (п. 4.1. Методики).

Так, в оскаржуваному акті про порушення ПКЕЕН № 00006377 від 19.05.2018 року не встановлено місця (точки) підключення до облікової розетки до відповідних мереж, про що свідчить відповідний запис в Акті «Споживач не надав дозволу на частковий демонтаж оздоблювальних матеріалів для визначення місця підключення».

Матеріалами справи встановлено, що вказана розетка знаходилась на видному місці над лічильником, тому дану розетку працівники ПАТ «Полтаваобленерго» мали фізичну можливість виявити ще 27.03.2017 року при заміні лічильника та здійснені технічної перевірки стану засобу обліку електричної енергії, схеми його підключення та до облікової електропроводки, проте з невідомих суду причин цим не скористалися.

Тому, викладене свідчить про порушення ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії п. 4.7. Методики та неправомірність нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії по вказаному Акту, а також відповідає позиції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики,висловленої у листі № 4754/11/47-12 від 27.07.2012 року про неправомірність такого нарахування без вказівки в акті про порушення ПКЕЕН місця (точки) самовільного підключення до відповідних мереж та доведення факту розкрадання електроенергії, про що, також було зазначено у відповіді НКРЕКП від 02.10.2018 року № 8962/20/7 на лист ПАТ «Полтаваобленерго» від 18.09.2018 року № 02-10/13628 щодо акту про порушення складеного на ім`я ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що включення до Розрахунку обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН показника електричного струму у розмірі 220 В, оскільки, ні Акт про порушення ПКЕЕН № 00004990 від 19.05.2018 року, ні оскаржуване Рішення № 45 не містять жодного доказу про його значення, що безумовно доводить, що цей показник застосований ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії безпідставно та з припущенням.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6_Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Одночасно колегія суддів, вважає за необхідне зазначити про те, що нею звернено увагу, що виходячи з правового характеру оскаржуваного позивачем документу, останньою вибрано не належний спосіб захисту її прав, проте, зважаючи на те що і у вибраний позивачем спосіб, захист її прав буде ефективними, та з метою уникнення формального підходу до розгляду справи та не допущення ускладнення позивачу обставин для цього, колегія суддів не вбачає підстав для застосування наявних повноважень та скасування рішення суду.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 27 березня 2020 року.

Головуючий суддя : __________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ О.О. Панченко _______________ В.П. Пікуль