279/4992/20
2-з/279/24/20
іменем України
13 жовтня 2020 року
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., по заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №279/4992/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Житомирській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, -
В С Т А Н О В И В:
12.10.2020 року в провадження Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Житомирській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля в якій позивач просить визнати недійсним договір купівлі -продажу транспортного засобу №1843/2020/2218758 від 24.09.2020 року- автомобіля марки "Део Ланос" 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що був укладений в Сервісному центрі №1843 РСЦ в Житомирській області .
Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в обгрунтування якої зазначив, що ОСОБА_2 може відчужити транспортний засіб без зняття його з реєстрації шляхом продажу з передачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. З метою не допущення відчуження автомобіля до часу вирішення позову просить постановити ухвалу про накладення заборони на вчинення будь-яких дій по відчуженню автомобіля відповідачем ОСОБА_2 , відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України та передати автомобіль на зберігання відповідачу ОСОБА_3 , відповідно до п.7 ч.1 ст.150 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У п.4 ППВСУ №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз"яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу

відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до частини 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується : накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати

платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Між сторонами наявний спір, пов`язаний з рухомим майном, а тому у разі його відчуження існує реальна загроза невиконання чи ускладнення у майбутньому виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Задоволення заяви про забезпечення позову не є фактичним вирішенням справи по суті і не порушує права відповідача щодо користування та розпорядження цим майном, а лише обмежує його у здійсненні прав на його відчуження на певний період.

При обранні заходів забезпечення позову ураховується необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників правовідносин.

Отже, враховуючи, що обраний вид та мета забезпечення позову не впливає на майновий стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, тому заборона на вчинення дій по відчуженню спірного майна є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковму задоволенню.

Вимога щодо передачі автомобіля на зберігання відповідачу ОСОБА_3 відповідно до п.7 ч.1 ст.150 ЦПК України задоволенню не підлягає, оскільки не грунтується на законі. Пункт 7 ч.1 ст.150 ЦПК України, яким керується позивач, втратив чинність на підставі Закону №460-ІХ від 15.01.2020 року.

За таких обставин заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 150, 153, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову у цивільній справі № 279/4992/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Житомирській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля заборонити вчиняти будь- які дії ( щодо реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку тощо) направлені на відчуження автомобіля марки Део Ланос 2002 року випуску, зеленого кольору. номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В решті вимог відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (10031, м.Житомир, вул.Покровська, 96) для виконання, та сторонам по справі - для відома.

Невиконання ухвали про забезпечення позову тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк, який обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: