Справа № 464/489/20
пр.№ 2/464/595/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2020 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Рудакова І. П.,

за участю секретаря судового засідання Захарчук О. Ю.,

справа № 464/489/20,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 з`явився,

відповідач ОСОБА_2 не з`явився,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

за участю представників учасників справи: представник позивача не з`явився,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся у суд з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього грошові кошти у розмірі 8500,00 грн та 1400,00 Євро (в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить у розмірі 37408,00 грн); вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між сторонами було досягнуто усну домовленість щодо надання послуги та отримано за це грошові кошти у спірній сумі. Оскілки послуги не було отримано, звернувся до відповідача із письмовою вимогою про повернення коштів, однак у добровільному порядку останній їх не повернув. Факт отримання коштів підтверджено визнанням такого самим відповідачем, що підтверджено матеріалами справи. У відповідності до ст. ст. 530, 901 ЦК України просить позов задовольнити. Вирішити питання судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов.

14 лютого 2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просить такий задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у лютому 2019 року отримав у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8500,00 грн та 1400,00 Євро з метою надання послуг з розмитнення автомобіля позивача, що підтверджено протоколом допиту свідка ОСОБА_2 та постанови про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0002651 від 07.10.2019 за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 190 КК України /арк. спр. 12-17/.

Таким чином, визнання відповідачем факту отримання грошових коштів підтверджено доказами, що досліджені судом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 6 та ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 906 ЦК України відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг передбачена у виді відшкодування збитків, завданих замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату.

Повертаючись до матеріалів справи суд відмічає, що позивач звертався до відповідача із вимогою про повернення боргу, яка датована 15.11.2019 та направлена на поштову адресу ОСОБА_2 , однак відповіді не отримав. У зв`язку із її невиконанням позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач не надав позивачу домовлену між ними послугу, однак грошові кошти за надання такої не повернув, попре те факт їх отримання визнав; у добровільному порядку від виконання зобов`язань ухиляється, що є істотним порушенням досягнутої домовленості, а відтак суд прийшов висновку, що вимоги позивача про повернення сплачених останнім коштів у спірному розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Будь-яких інших фактичних даних та підтвердження їх доказами, що має значення для правильного вирішення справи, суд не встановив.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн.

Разом із тим, у позовній заяві до попереднього розрахунку понесення позивачем судових витрат у цій справі вказано суму 2000,00 грн за отримання професійної правничої допомоги, однак жодними доказами у відповідності до ст. ст. 139, 141 ЦПК України не підтверджено, а тому у такій необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 141, 259, 265, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 8500,00 грн та 1400,00 Євро (в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить у розмірі 37408,00 грн).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн.

У стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки на подання заяви про перегляд заочного рішення та на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення 18 травня 2020 року.

Суддя І. П. Рудаков