"28" травня 2020 р. Справа № 363/1708/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.

за участі секретаря Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним.

Провадження у вказаній справі, на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову не відкрито, оскілки судом, у відповідності до вимог ЦПК України, було направлено запит до відповідних органів реєстрації місця проживання, перебування, з метою отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідачів та відповідь з відповідного органу до суду не надходила.

Разом із цим, 28.05.2020р. до від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 01:320:0104, площею 0.25га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, укладати будь-які правочини щодо відчуження вказаної земельної ділянки.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що існує спір щодо набуття у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, а тому існує загроза подальшого відчуження вказаної ділянки, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до вимог ЦПК України, а саме ст. 187, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Станом на сьогодні, відповіді з органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідачів до суду не надходило.

Питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Із матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що спірним предметом є набуття у власність ОСОБА_3 земельної ділянки.

Вимога про забезпечення позову нічим не обґрунтована та заява ґрунтується лише на припущеннях.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати можливість виконання рішення суду та аналізуючи клопотання про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необґрунтованість у застосування саме такого виду забезпечення позову, що зазначено у заяві, не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заявлену вимогу, суд вважає, що позивачем не наведено жодних підстав для забезпечення позову, обґрунтування необхідності його застосування, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що, заявником не надано до суду жодних доказів того, що відповідачі вживають заходи, що реалізації майна та не наведено будь-яких об`єктивних даних про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали до Київського апеляційного суду.

Суддя І.Ю. Котлярова