233 № 233/7166/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
24 лютого 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.,
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника органу опіки та піклування Карпушина В.С.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , орган опіки та піклування - виконавчий комітет Костянтинівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей, призначення опіки та піклування, -
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 , в якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначивши позивача ОСОБА_1 піклувальником неповнолітньої ОСОБА_3 та опікуном малолітнього ОСОБА_4 , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі однієї третьої частки всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відомості про батька дітей внесені до актових записів на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач є двоюрідною сестрою відповідача. Відповідач ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами. В житловому приміщенні постійно присутні сторонні люди, з якими відповідач вживає психотропні речовини на очах дітей. Відповідач про дітей не дбає, не годує, не виховує, часто залишає дітей на кілька днів одних. Діти не мають сезонного одягу, взуття, канцелярських при належностях, часто бувають без їжі. Діти наразі проживають із позивачем, де для них створені належні умови.
Органом опіки та піклування в особі виконавчий комітет Костянтинівської міської ради надано висновок з приводу розв`язання спору від 24 січня 2020 року, відповідно до якого позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відповідатиме інтересам дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки мати веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними та наркотичними засобами, не забезпечує дітей необхідним одягом, взуттям, шкільним приладдям, їжею, часто залишає дітей самих на декілька днів, притягалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. А також буде доцільно стягнути з неї аліменти на утримання дітей.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Представник органу опіки та піклування в особі Костянтинівської міської ради Карпушин В.С. в судовому засіданні повідомив про доцільності позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на обставини, викладені у висновку органу опіки та піклування, а також призначити ОСОБА_1 піклувальником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце його проведення повідомлялася належним чином в порядку, про причини неявки не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не надала.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 24.02.2020 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка міста Костянтинівка Донецької області, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України, копія якого долучена до матеріалів справи, відомостями, наданими відділом реєстрації Костянтинівської міської ради за № 5025/09 від 11.11.2019 р.
Згідно з довідкою Відокремленого структурного підрозділу Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» у м. Костянтинівка від 08.01.2020 р., відповідач ОСОБА_2 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
Відповідно до карти виїзду швидкої медичної допомоги від 15.03.2019 р. за № 4052А, наданої КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» 15 березня 2019 року бригада швидкої медичної допомоги м. Костянтинівки здійснювала виїзд за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 та їй було поставлено попередній діагноз - гостра інтоксикація в зв`язку з вживанням алкоголю та опіатів під питанням, яку було госпіталізовано до терапії у супроводі дітей.
Згідно з випискою № 1028/473 із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» 15 березня 2019 року до терапевтичного відділення у супроводі дітей (16 та 6 років) було доставлено відповідача ОСОБА_2 , яку було знайдено на вулиці в стані психомоторного збудження, хвора повністю дезорієнтована в просторі і особистості, мова безладна, невиразна. Зі слів лікаря швидкої допомоги у хворої спостерігалися судоми. Діагноз: гостра алкогольно-наркотична інтоксикація.
Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2019 року у справі 233/6891/19 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вказаними рішенням суду встановлено, що ОСОБА_2 , яка постійно пиячить, не працює, має погане ставлення до своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порушення вимог ст. 150 СК України, ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо їх життя та виховання, а саме 10.09.2019 року о 14 годині, внаслідок перебування в стані алкогольного сп`яніння, була не змозі забрати свого сина зі школи, тому у цей день його забрала старша дочка, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.
Діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають із позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою КП «СЄЗ» за № 986 від 05.11.2019 р.
Згідно з характеристикою, наданою Костянтинівським вищим професійним училищем 02.10.2019 р. за № 281, ОСОБА_5 навчається у вказаному навчальному закладі за професією «Перекур (перукар-модельєр). Манікюрник», характеризується позитивно, намагається вчитися краще, проте домашні обов`язки забирають в неї багато часу, часто запізнюється на заняття та відпрошується з останніх уроків, пояснюючи це тим, що необхідно займатися молодшим братом, відводити його до школи та вчасно забирати, робити з ним домашні завдання, готувати їжу, займатися хатньою роботою. За весь час навчання батьки жодного разу не відвідували училище та не бажали спілкуватися з педпрацівниками.
Згідно з характеристикою, наданою Костянтинівським закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступенів № 8 від 11.10.2019 р., ОСОБА_6 навчається в 2 класі у вказаному навчальному закладі з першого класу, характеризується позитивно, проте зарекомендував себе як здобувач освіти, що потребує постійного контролю. Матір дитини ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, не працює, отримує допомогу на двох дітей як одинока мати, яку витрачає на особисті нужди та спиртні напої, не приділяє достатньої уваги вихованню і утриманню дітей, до школи приходить часто в стані алкогольного сп`яніння. Дитину забирає старша сестра ОСОБА_7 . На даний час дівчина пішла з сім`ї і проживає у родичів, бо не може миритися із способом життя, що веде матір. Матір дітей не контролює вільний час свого неповнолітнього сина ОСОБА_8 , у вечірній час він гуляє на вулиці без нагляду дорослих, залишає дитину одну вночі, а сама проводить час в компанії з друзями. В школу дитина приходить не завжди охайним, має не все канцелярське приладдя, іноді вдягнений не по сезону. Догляд за дитиною здійснює неповнолітня сестра ОСОБА_7 , на яку мати вже давно переклала свої обов`язки, а сама влаштовує особисте життя, проживає із співмешканцем, який зловживає спиртним. З ОСОБА_2 неодноразово проводилися бесіди про здоровий спосіб життя, дотримання санітарних норм в квартирі, контроль вільного часу своїх дітей, проте вона тільки дає обіцянки, які не виконує. Вона попереджена про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала показання про те, що вона є матір`ю позивача ОСОБА_1 . Відповідачка ОСОБА_2 є їхньою родичкою. Вона веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними та алкогольними засобами, не доглядає та не утримує дітей. В житловому приміщені, де проживали діти з матір`ю не має засобів гігієни. Діти часто навідувалися до неї голодні. В 2016 році ОСОБА_2 виїхала до м. Києва та покинула дітей самих, грошей не надавала. В 2018 році ОСОБА_10 потребувала оперативного втручання за станом здоров`я, проте мати таку згоду не надавала. В квітні 2019 року ОСОБА_6 не відвідував школу. ОСОБА_11 скаржилася на те, що мати намагалася її розбещити. Наразі діти проживають із тіткою - позивачем у справі. Відповідач вже пів року дітям не телефонує.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надала показання про те, що є педагогом у школі, де навчаються діти та знає їх сім`ю приблизно 10 років. ОСОБА_13 спочатку цікавилася шкільним життям дітей, проте згодом стала зловживати спиртними напоями. 01 вересня 2019 року не привела ОСОБА_4 до школи. За останній рік 3 - 4 рази приходила до школи, декілька разів в нетверезому стані. Свідок, як представник школи, навідувала дітей вдома та бачила, що там не створенні належні умови для виховання дітей. Так, електричні розетки були відкриті, в квартирі були розкидані пляшки від спиртних напоїв. Одного разу свідок бачила як ОСОБА_13 на вулиці зловживає спритними напоями з іншими чоловіками, в той час коли необхідно було забрати наймолодшу дитину зі школи.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні надав показання про те, що він є чоловіком позивача та знає сім`ю ОСОБА_2 з 2007 року. Неодноразово свідок разом з позивачем забирали відповідача з компаній, де вона зловживала спиртними напоями. ОСОБА_5 часто приходила до сім`ї позивача голодною, брудною та з педикульозом, лікуванням якого займалася сім`я позивача. В вересні 2019 року ОСОБА_5 просила про допомогу собі та брату, оскільки жити з матір`ю не хотіли. В житловому приміщені, де проживали діти з матір`ю часто бували стороні чоловіки. Наразі діти проживають в його родині та між ними склалися доброзичливі стосунки.
В судовому засіданні була заслухана думка дітей. Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснили, що проживають з тіткою ОСОБА_1 , яка про них дбає, бажають і надалі проживати в її сім`ї. Матір зловживає спиртними та наркотичним засобами, вдома часто збираються сторонні люди, вона не цікавиться їх життям, здоров`ям, інтересами, не забезпечує необхідним приладдям для навчанням, необхідним одягом, часто вдома не було їжі.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування.
Частиною 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п.6. та п.7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п.2, п. 4 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків.
Водночас Пленум Верховного Суду України в п.15 зазначеної вище постанови роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено факт ухиляння відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилось в тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання ними освіти, зловживає спиртними напоями, в зв`язку з чим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідно позбавити батьківських прав щодо вказаних дітей.
А отже, позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити, позбавивши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Доцільно буде зазначити, що відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Частинами 2 - 4 статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.
ОСОБА_1 є співвласником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14.02.2007 року, виданим відділом по приватизації при міському комунальному підприємстві ЖЕУ. За вказаною адресою ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання, що підтверджується довідкою КП «СЕЗ» від 18.10.2019 року. У вказаному житловому приміщенні створені належні умови для проживання та виховання дітей, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 19.11.2019 р., складеного спеціалістами Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради. Відповідно до характеристики, наданої Костянтинівським дошкільним навчальним закладом №4 «Попелюшка» від 07.10.2019 року ОСОБА_1 працює практичним психологом у вказаному закладі є врівноваженою, сумлінно виконує свої службові обов`язки, толерантна, доброзичлива, дисциплінована. Згідно з довідкою ІІА №1457086 від 12.10.2019 року, наданою Департаментом інформатизації МВС України ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості на має, в розшуку не перебуває. Відповідно до довідки №243 від 01.10.2019 року, наданої Управлінням освіти міської ради м. Костянтинівка, позивач має постійний дохід в розмірі більше 7000 грн щомісячно.
Враховуючи волевиявлення ОСОБА_1 , яка бажає бути опікуном дітей, стан її здоров`я, наявність житла, постійного доходу, позитивну характеристику, яка до кримінальної відповідальності не притягувалась, не має не знятої чи не погашеної судимості, в розшуку не перебуває, відсутність підстав передбаченим ст. 64 ЦК України, що могли б унеможливити призначення її опікуном чи піклувальником, а також враховуючи бажання дітей надалі проживати з ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , піклувальником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п.1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третьої частини її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову 23 жовтня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Враховуючи те, що ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2019 року позивачу ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав до ухвалення судового рішення у справі, та відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог, які мають немайновий та майновий характер, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави витрати, пов`язані із сплатою судового збору, у розмірі 1536 гривень 80 копійок.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264 - 265, 273, 280 - 288, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , піклувальником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третьої частини її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави витрати, пов`язані із сплатою судового збору, у розмірі 1536 (однієї тисячі п`ятисот тридцяти шести) гривень 80 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складення повного судового рішення - 05 березня 2020 року.
Суддя