Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, в якій просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , з яких 1/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/4 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 1/4 частка як за членом колишнього колгоспного двору, визнати за ОСОБА_2 право власності по 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про слухання справи у їх відсутності позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30 квітня 1991 року, виданого Теребовлянською районною радою народних депутатів виконком Теребовлянської районної ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить до колгоспного двору, що складається з 3 членів, головою якого був ОСОБА_5 , та у якому допущено помилку у прізвищі та по батькові голови колгоспного двору « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 », замість дійсного « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_7 ».

Відповідно до довідки Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області № 1238, виданої 31.10.1991 року, ОСОБА_3 був зареєстрований у АДРЕСА_1 , та проживав разом із ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_2 (внучка).

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності ", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що в АДРЕСА_1 , були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із врахуванням рівності їх часток.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в АДРЕСА_1 , які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких ОСОБА_3 , як голові колишнього колгоспного двору належало 1/4 частка вищевказаного будинковолодіння, іншим співвласникам ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належало по 1/4 частці вищевказаного будинковолодіння.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 одружились ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11 лютого 2000 року ОСОБА_4 склала заповіт яким заповіла ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 , усе майно, яке за законом належатиме їй на день її смерті з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося і все те, на що вона матиме право за законом.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_4 не змінювався і не скасовувався.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та у якому допущено помилку у прізвищах « ОСОБА_11 », замість дійсного « ОСОБА_8 ».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 одружились ІНФОРМАЦІЯ_5 , та після укладення шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_13 » та якому допущено помилку у дошлюбному прізвищі дружини « ОСОБА_11 », замість дійсного « ОСОБА_8 ».

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батьків ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до постанови виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою, від 24.01.2020 року № 7/02-14 було відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з тим, що відсутні право встановлювальні документи.

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 від 17.12.2019 року та відповідно висновку про вартость майна, вартість вищевказаного житлового будинку становить 62100(шістдесят одна тисяча сто) грн.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що позивачка ОСОБА_1 має право спадкування згідно заповіту на 1/4 частки у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 1/4 частку за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/4 частку вона має право як чллен колишнього колгоспного двору.

Позивач ОСОБА_2 має право на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як член колишнього колгоспного двору.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, виділивши ОСОБА_1 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , з яких 1/4 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_2 ), 1/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_1 ), та 1/4 частку, як члена колишнього колгоспного двору та визнати право власності за ОСОБА_1 на вищевказане майно, виділивши ОСОБА_2 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору та визнавши право власності на вказане майно.

Керуючись ст, 10, 12, 13, 76, 80, 258, 259, 263-265, 268, 273, 355 ЦПК України, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , з яких 1/4 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_2 ), 1/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_1 ), та 1/4 частку, як члена колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_1 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , з яких 1/4 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_2 ), 1/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_1 ), та 1/4 частку, як члена колишнього колгоспного двору.

Виділивши ОСОБА_2 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовляський районний суд протягом тридцяти днів з дн отримання копії рішення.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядається вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук