ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/19/20
Провадження № 22-ц/4820/862/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: представника апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_2 та заявника ОСОБА_3

розглянув у відкритому судову засіданні цивільну справу № 688/19/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2020 року у складі судді Мазур Н.В. у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

08 січня 2020 року Шепетівським міськрайонним судом було винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з наказом, 31 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 08 січня 2020 року та просила суд постановити ухвалу, якою скасувати вказаний наказ.

При цьому, ОСОБА_1 вказувала, що заявник ОСОБА_3 безпідставно звернувся до суду із заявою по видачу судового наказу, оскільки на час звернення йому достовірно було відомо про наявність рішення Шепетівського міськрайонного суду від 02 грудня 2019, яким було задоволено її позов та визначено місце проживання обох їх дітей - малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею, матір`ю. Також, на час звернення із заявою про видачу наказу, заявнику було відомо, що на її утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_6 , вона має батьків непрацездатного віку, яким по мірі можливості необхідно надавати допомогу, а також і те, що вона по мірі своїх можливостей бере участь в утриманні малолітнього сина, ОСОБА_4 . Тому, вказуючи на наявність цих обставин, просила скасувати судовий наказ, виданий Шепетівським міськрайонним судом 08 січня 2020 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її до апеляційного суду. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати ухвалу, винести нову, якою скасувати судовий наказ. Апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні заяви, суд послався фактично на єдину підставу, а саме на той факт, що син проживав разом із заявником на час його звернення до суду. Однак, суд безпідставно не прийняв до уваги інші обставини. Зокрема, те, що судовим рішенням від 02 грудня 2019 року було задоволено її позов про визначення місця проживання дітей і що було вирішено визначити місце проживання сина ОСОБА_7 разом з матір`ю. Цим же судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_3 самовільно, без її згоди визначив місце проживання сина ОСОБА_7 разом з ним. Також апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги й інші обставини, які мають суттєве значення та не були відомі при винесенні судового наказу. Крім того, на думку апелянта, ухвала суду не відповідає положенням чинного сімейного законодавства. Зокрема, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 181 СК України, положенням Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також положень ч.ч 1,2, ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини».

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо вона постановлена з порушення норм процесуального права чи неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 5 жовтня 2014 року по 19 липня 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 19 липня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Шепетівського міськрайонного суду з позовом про визначення місця проживання спільних з ОСОБА_3 дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею.

30 червня 2017 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов, теж про визначення місця проживання спільних з ОСОБА_1 дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але з ним.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 02 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 було задоволено та визначено місце проживання спільних дітей сторін сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із матір`ю ОСОБА_1 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

З вказаним рішенням ОСОБА_3 не погодився і подав апеляційну скаргу на дане рішення суду і постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2019 року залишено без змін.

В той же час, 3 січня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на його користь на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів в розмірі ј заробітку платника аліментів, але не менше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Однак, в заяві про видачу судового наказу заявник не вказав, що в них з ОСОБА_1 більше двох років існує судовий спір з приводу місця проживання сина ОСОБА_7 .

Судовим наказом від 08 січня 2020 року вказану заяву було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј заробітку, але не менше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 03 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

31 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд даного судового рішення за нововиявленими обставинами з посиланням, в тому числі й на рішення суду від 02 грудня 2019 року про визначення місця проживання сина разом з нею.

Оскаржуваною ухвалою суду в задоволенні заяви було відмовлено, оскільки, на думку суду, на час видання наказу рішення суду від 02 грудня 2019 року про визначення місця проживання сина разом з матір`ю не набрало законної сили і суд не вбачав нововиявлених обставин для скасування судового наказу.

Однак з таким висновком суду в повній мірі погодитись не можна.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 цього ж Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За нормами ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Ст. ст. 423, 425 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами поряд з іншими є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У відповідності до ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Таким чином за нормами ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами, якими відповідно є обставини, що не були встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник при подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1 не повідомив суд про наявність в нього з відповідачкою судового спору про визначення місця проживання дитини, на утримання якої він хотів стягнути аліменти, що даний спір триває більше двох років, наявність на час подачі заяви судового рішення про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, тобто про існування між сторонами судового спору про місце проживання дитини, який судовим рішенням був вирішений на користь матері ОСОБА_1 .

В силу особливостей процесуального порядку розгляду заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 не знала і не могла знати про звернення заявника з відповідною заявою про стягнення з неї аліментів.

З врахуванням викладеного, аналізу норм ст. 170, глави 3 Розділу V ЦПК України колегія суддів вважає, що на час подання заяви про видачу судового наказу і безпосередньо видачі цього наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів та обставина, що між сторонами існував судовий спір про визначення місця проживання дитини, на утримання якої стягнуто аліменти, спір тривав більше двох років і судовим рішення вирішений на користь матері є нововиявленою обставиною для перегляду судового наказу від 08 січня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 . Вказана обставина не була відома суду на час розгляду заяви, заявник про цю обставину суд не повідомив, а ОСОБА_1 , в силу норм цивільного процесуального закону була позбавлена такої можливості.

Посилання суду першої інстанції, що на час видання судового наказу син ОСОБА_7 проживав із заявником, а тому відсутні підстави для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами з вищевказаних підстав є необгрунтованими.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. А тому ОСОБА_1 після визначення за рішенням суду місця проживання сина ОСОБА_7 з нею не зможе в інший спосіб захистити своє право, яке вона вважає порушеним видачею судового наказу, ніж подання заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Спір між сторонами про стягнення аліментів в разі скасування судового наказу може бути в вирішений в позовному провадженні.

На вказані обставини суд першої інстанції в повній мірі уваги не звернув, не дав їм належну оцінку, а тому ухвала суду першої інстанції винесена передчасно, підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав порушення норм процесуального права.

При цьому слід звернути увагу, що суд апеляційної інстанції в силу вимог норм ЦПК України не може скасувати судовий наказ за нововиявленими обставинами, оскільки такі повноваження не входять до компетенції апеляційного суду й відповідна заява підлягає вирішенню лише судом першої інстанції, який видав судовий наказ в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги про скасування апеляційним судом судового наказу задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2020 року скасувати та направити заяву ОСОБА_9 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу в цивільній справі №688/19/20 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2020 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова