Справа № 138/2312/20
Провадження №:2/138/661/20
08 жовтня 2020 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді: Цибульського О.Є.,
з участю: секретаря Спічко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 31.08.1988, він є власником будинку АДРЕСА_1 (після зміни нумерації в 1997 році з АДРЕСА_2 . Відповідачі на даний час зареєстровані за даною адресою, хоча фактично ніколи не проживали та по даний час не проживають. Відповідачі не приймають участі у ведені спільного домашнього господарства, не приймають участі в оплаті комунальних платежів необхідних для утримання квартири, добровільно знятися з реєстрації не бажають. Фактичне місце їх проживання невідоме. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідачів в його помешканні є перешкодою в реалізації ним прав власника житлового будинку, а тому з відповідним позовом звернувся до суду. Просить суд визнати відповідачів, такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду та ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_3 , та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися без поважних причин, хоча повістки надсилалися за адресою місця проживання зареєстрованою у встановленому порядку та повернулися до суду з поштовою відміткою про те, що адресати відсутні. Оскільки на підставі ст.130,131 ЦПК України відповідачі вважаються повідомленими, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 31.08.1988, посвідченим державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Фроімчук Н.М., зареєстрованим в реєстрі за № 3496 (а.с.10-11). Зміна нумерації житлового будинку з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1 проведена в 1997 році на підставі рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №382 від 25.12.1997, згідно довідки КП «Могилів-Подільське МБТІ» №499 від 17.06.2020 (а.с.14).
Згідно довідки голови квартального комітету №4 «Гірський» від 14.07.2020 №67 та довідки відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради №1570 від 17.06.2020, ОСОБА_3 , та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але за даною адресою ніколи не проживали (а.с.12,13).
Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_3 , та ОСОБА_3 зареєстровані у належному на праві власності позивачу ОСОБА_1 житловому будинку, однак з часу реєстрації по теперішній час за місцем реєстрації не проживають, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним на праві власності позивачу житловим будинком.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідачів слід стягнути на користь позивача в рівних частинах судовий збір за подання позову, що становить 1681,60 грн., а саме: по 840,80 грн. з кожного.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 72, 150 ЖК України, ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 4-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в рівних частинах сплачений судовий збір в сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок, а саме: по 840,80 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
- відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ