Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2545/19

26 травня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю представника позивача- адвоката: - Капака В.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з 01.12.2012 року проживає в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народилося двоє дітей сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з нею і фактично знаходяться на її утриманні та вихованні. Зазначає, що в провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вона не працює, оскільки здійснює догляд за сином ОСОБА_5 , який є інвалідом з дитинства та потребує постійного догляду та лікування і у зв`язку з чим вона сама не спроможна утримувати дітей. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Відповідач на даний час має постійне місце роботи, оскільки працює у ФОП ОСОБА_6 на посаді водія, з чого отримує стабільну заробітну плату, а тому на її думку взмозі сплачувати аліменти.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути понесені нею судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Капак В.М. в судовому засіданні позов позивача підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив його задоволити в повному обсязі. Не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Відзив на позов також не подав.

Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01.12.2012 року у виконкомі Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №26, копія якого долучена до матеріалів справи ( а.с.4).

У шлюбі у них народилося двоє дітей - сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками яких у свідоцтвах про їхнє народження записані сторони по справі ( а.с.5-6).

На даний час неповнолітні діти проживають з позивачем ОСОБА_1 , що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №2721 від 18.11.2019 року, виданим депутатом Надвірнянської міської ради, Івано-Франківської області ( а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітній син сторін по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом з дитинства, діагноз: ДЦП, синдром спастичного лівобічного геміпарезу в стадії ходи та потребує постійного догляду та лікування, що стверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного)хворого №5149/16, випискою з історії хвороби останнього, індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда № 96 та посвідчення дитини-інваліда серії НОМЕР_1 ( а.с.7, 10-13).

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей.

Доведено також ту обставину, що відповідач по справі ОСОБА_2 має стабільний заробіток, оскільки працює у ФОП ОСОБА_6 на посаді водія де отримує заробітну плату.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який має регулярний, стабільний заробіток, не має інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом у відсотковому відношенні по 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту витрат на оплату послуг за надання правової допомоги адвокатом подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом справи від 23.12.2019 року на суму 2250 грн.

Однак, 24.04.2020 року від представника позивача адвоката Капака В.М. поступило клопотання в якому останній зазначив, що у зв`язку із його участю тільки в одному судовому засіданні позивач зменшує розмір витрат на правову допомогу до 1450 грн. і про що долучив до матеріалів справи квитанцію № 9/2020 від 17.04.2020 року на вищезазначену суму.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 840 грн. 80 коп. та на користь позивача 1450 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги згідно квитанції №9/2020 від 17.04.2020 року.

На підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України, керуючись ст.141, ст.258, ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 та жительки АДРЕСА_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 23.12.2019 року і проводити щомісячно до повноліття дітей.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 та жительки АДРЕСА_4 , 1450 (одну тисячу чотириста п`ятдесят) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Грещук Р.П.