КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5060/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Жук М.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року,

встановив:

у серпні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, у якій просив суд замінити стягувача ПАТ «Енергобанк» за рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості, посилаючись на те, що право вимоги за кредитним договором було відступлено заявнику на підставі Договору про відступлення права вимоги від 18 травня 2018 року.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року заяву було задоволено.

Не погоджуючись із ухвалою, представник боржника ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Правник О.П. просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. Також представник заявника просив суд розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21 грудня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 145 544 грн. 20 коп. Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

У серпні 2018 року заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що станом на момент звернення до суду із заявою він право вимоги до ОСОБА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року заяву було задоволено.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що до заявника перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , а тому слід замінити стягувача ПАТ «Енергобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він зроблений із порушенням норм процесуального права на підставі неповно з`ясованих обставин справи.

У своїй апеляційній скарзі представник боржника посилається на те, що судом першої інстанції було розглянуто заяву про заміну сторони виконавчого провадження з порушенням норм процесуального права, зокрема не з`ясовано чи не закінчився строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також не встановлено, чи є Договір про відступлення прав вимоги дійсним. такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Положеннями ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Так, частиною п`ятою статті 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Вказані норми закону спростовують твердження апелянта про обов`язок суду з`ясовувати питання пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання при вирішенні питання про заміну сторони у правовідносинах. Також у відповідному провадженні не є предметом перевірки і виконання сторонами Договору про відступлення прав вимоги своїх зобов`язань.

Крім того, безпідставними є і доводи представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про те, що суд розглянув заяву за відсутності належного повідомлення боржника про день та час розгляду справи, що позбавило її можливості брати участь в розгляді справи. Так, матеріали справи свідчать про те, що судові повістки, направлені за адресою боржника, в тому числі вказаною у процесуальних заявах і її представником, повертались до суду без вручення із відміткою «адресат відсутній». Крім того, матеріали справи свідчать про те, що уповноважений представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 був обізнаний про розгляд заяви, про що свідчать його заперечення та заява про виключення копії документа з числа доказів.

Також суд звертає увагу і на те, що поштова кореспонденція, направлена судом апеляційної інстанції за адресою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 також повернулись до суду без вручення з підстав відсутності адресатів за вказаними в апеляційній скарзі адресами, що може свідчити про недобросовісне користування боржником своїми процесуальними правами.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що при зверненні до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження представником заявника на підтвердження викладених обставин було надано світлокопії Договору про відступлення права вимоги №21 від 18 травня 2018 року та витягу з Додатку №1 до Договору, який передбачав перелік прав вимоги, які передаються.

Положеннями ст. 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Разом з тим, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що надані до суду письмові докази подані в копіях, які не засвідчені належним чином. Також матеріали справи не містять доказів про те, що вказані докази подавались до суду в оригіналі та були оглянуті судом в ході розгляду справи.

Положеннями статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В даному випадку, судом першої інстанції було вирішено питання про заміну сторони виконавчого провадження на підставі доказів, які не можуть бути визнані належними та допустимими, оскільки подані до суду в копіях, без засвідчення відповідності оригіналу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що представником боржника неодноразово зверталась увага суду першої інстанції на те, що надані до суду докази не відповідають вимогам процесуального закону, однак на вказані обставини уваги звернуто не було. Також вказані доводи містить і апеляційна скарга представника боржника, відповіді на які відзив ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не містить. Копії Договору про відступлення права вимоги, а також витягу з Додатку №1 до нього, які були б засвідчені належним чином, до суду апеляційної інстанції також надано не було.

За таких обставин у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» слід відмовити, оскільки належним чином вона обґрунтована не була. Поряд з цим, заявник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не позбавлений права повторно звернутись до суду за вирішенням питання про заміну сторони виконавчого провадження, надавши відповідні докази.

Положеннями ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В даному випадку судом першої інстанції визнано встановленими обставини, які не підтверджені належними доказами, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню із постановленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 29 травня 2020 року.

Головуючий

Судді