Справа №295/6095/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року м. Житомир

Суддя Богунський районний суд міста Житомира Перекупка І.Г., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Житомиробленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків за порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії,-

В С Т А Н О В И В:

25.05.2020 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути зОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Житомиробленерго» завданих збитків в сумі 22109,39 грн., витрати га правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 2102,00 грн.

Розглянувши матеріали справи вважаю необхідним передати позовну заяву за підсудністю до належного суду, виходячи з такого.

Частиною 8 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

В позовній заяві вказано, що відповідно до Договору № 23-080-0247 від 01.03.2019 року споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, укладеним між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та Черняхівським РЕМ АТ «Житомиробленерго» Черняхівським РЕМ, ОСОБА_1 є споживачем даних послуг, окрім того в даному договорі вказано, що послуги надаються за адресою: АДРЕСА_1 , та даний договір через його особливість можна виконувати в певному місці, зокрема лише за вищевказаною адресою, що відноситься до території Черняхівського районного суду Житомирської області.

Таким чином, дана справа не підсудна Богунському районному суду м. Житомира.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-1V, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12.10.10678 року). Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні «Занд проти Австрії», що згадувалося раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів(…).

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, прецедентної практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про необхідність направлення означеної справи для розгляду по суті за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, в силу вимог ст.31 ЦПК України, зокрема доКорольовського районного суду м. Житомира, оскільки Богунський райсуд м.Житомира не є судом, повноважним на розгляд даної справи, а позивач скористався своїм правом пред`явлення позову за місцем надання послуг у відповідності до ч. 8 ст. 28 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, позаяк справа помилково направлена на адресу Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали цивільної справи № 295/6095/20 за позовом Акціонерного товариства «Житомиробленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків за порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, надіслати за підсудністю до території Черняхівського районного суду Житомирської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Перекупка