Справа №339/236/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником вказаного будинковолодіння, який отримала на підставі договору дарування. Разом з ним у вказаному будинку зареєстрований та проживав до 2019 року її син ОСОБА_3 , який у 2019 році виселився з будинку і проживав останній раз у Київській області.

Вказує, що на даний час ніяких особистих речей сина в будинку не має, за комунальні послуги сплачує вона та син ОСОБА_4 .

Основною причиною її звернення до суду є те, що вона не може виготовити субсидію та розпорядитися будинком на власний розсуд.

20 серпня 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

16 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на веб сайті судової влади (а.с.35;42).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Умови проведення заочного розгляду справи викладені в ст.280 ЦПК України, згідно якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

При таких обставинах, враховуючи згоду позивача та його представника, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, пояснення свідків, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30 червня 2017 року ОСОБА_1 належить на праві приватної власності домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Встановлено, що відповідач, який є членом сім"ї позивача (сином) (а.с.8), зареєстрований в даному будинку і не проживає в ньому без поважних причин з 2019року.

Дана обставина підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та актом обстеження побутових умов, в якому зафіксований факт відсутності відповідача по місцю реєстрації без поважних причин з 2019 року (а.с.7).

Зокрема, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , сусіди, вказали, що відповідач вже більше 2 років року не проживає у будинку позивача. При цьому, ствердили, що ОСОБА_3 добровільно залишив домоволодіння, забравши свої речі та не здійснює оплату за комунальні послуги та виїхав.

Отже, доказів на підтвердження того, що позивач своїми діями заважав праву проживання відповідача в домоволодінні і він примусово залишив житлове приміщення судом не здобуто.

Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна, сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як зазначено в ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів особи може бути припинення дії, яка порушує право.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 не несе ніяких обов`язків по оплаті житла, так як в ньому не проживає, однак за комунальні послуги позивачу нараховують із розрахунку на всіх осіб, зареєстрованих по даній адресі.

Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна відповідач створює перешкоди в реалізації ним в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, а також позивач несе додаткові витрати із власного бюджету.

Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 319 ЦК України, зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

В силу статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Позивач довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Зокрема, те, що ОСОБА_3 , син позивача, в 2019 році залишив вказаний будинок, не проживає в ньому, не сплачує комунальні послуги, не здійснює догляд за ним, що свідчить про втрату інтересу до житла та відсутність в помешканні понад визначені законом строки без поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 без поважних причин не проживає у належному позивачу домоволодінні більше одного року, втративши інтерес до вказаного житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.

Суд не погоджується з твердженням позивача, викладеним в позовній заяві про те, що до спірних правовідносин застосовуються положення ст.71,72 ЖК УРСР, оскільки вказаними нормами регулюються правовідносини, що виникають через користування житловими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду стосовно наймачів жилого приміщення, які його займають за договором найму на підставі ордера.

Нормами цієї глави не передбачено підстав для визнання громадян такими, що втратили право користування житловими приміщеннями в будинку, що належить особі на праві приватної власності.

Вказані відносини, з приводу яких і виник даний спір, врегульовані ст. 405 ЦК України.

На підставі викладеного ст. 405 ЦК України, керуючись ст. 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Найменування або ім`я сторін, їх місцезнаходження або місце проживання:

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 - місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Дата виготовлення повного тексту рішення - 20 жовтня 2020 року

Суддя О.С. Головенко