Справа № 382/1643/19
Провадження №2/382/146/20
У Х В А Л А

16 жовтня 2020 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали зустрічної позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Сотниківська сілська рада Київської області, Яготинська районна державна нотаріальна контора про визнаня заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Яготинського районного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Лещенка Сергія Олександровича до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: Сотниківська сільська рада Яготинського району Київської області, Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Сотниківська сілська рада Київської області, Яготинська районна державна нотаріальна контора про визнаня заповіту недійсним.

Так, відповідно до ст..193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно ст..194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст..ст175 і 177 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч.ч.1, 2 ст.193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідно до ст..197 ЦПК України, суд у підготовчому судовому засіданні вирішує питання про прийняття зустрічного позову, встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення.

Перевіривши матеріали зустрічної позовної заяви, враховуючи письмові пояснення представника позивача та відповідача за первісним позовом, враховуючи, що зустрічну позовну заяву подано після встановлення строку для подання відзиву та після призначення справи до судового розгляду. При цьому, до даної зустрічної позовної заяви не додано клопотання про надання чи продовження строку для подання зустрічної позовної заяви, крім цього відповідно до ухвали судді про відкриття провадження по даній справі від 12 вересня 2019 року підготовче засідання призначено було на 10 жовтня 2019 року та відповідачу було направлено позовну заяву з додатками і вказану ухвалу судді, та дані документи він отримав 19 вересня 2019 року. Потім відповідачем було отримано судову повістку на підготовче засідання, що датоване 08.11.2019 року. До клопотання про відкладення підготовчого засідання було додано довідку, що відповідач 06.11.2019 року перебував у дільничного терапевта, проте не надано довідки, що він перебував 08.11.2019 року на амбулаторному чи іншому лікуванні. Судове засідання призначено на 05 грудня 2019 року, 17 лютого 2020 року, проте зустрічна позовна заява була подана лише 24.02.2020 року. При цьому, зазначаючи про вказану довідку, відповідач не зазначив, чому впродовж такого значного часу не було подано зустрічного позову, поважності причин пропуску даного строку. Проте ні резолютивна частина даної зустрічної позовної заяви, ні окрема заява, яка відсутня, не містять відомостей про поновлення пропущеного строку з поважних причин. Крім цього, в даній зустрічній позовній заяві не міститься даних про виконання вимог п.5 та п.8 ч.2 ст.175 ЦПК України щодо викладу обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому, слід зазначити, що надання позивачу строку для усунення недоліків, слід розглядати не як перешкоджання доступу до правосуддя? а як дотримання чинного законодавства України та прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України" (Заява № 24402/02), від 30.05.2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України"(Заява № 18389/03) зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, зустрічну позову заяву слід залишити без руху та надати позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 193, 197 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Сотниківська сілська рада Київської області, Яготинська районна державна нотаріальна контора про визнаня заповіту недійсним, залишити без руху, надавши позивачу за застрічним позовом, строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кисіль О.А.