Провадження № 2/686/1575/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

13.03.2020

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі судового засідання Д`яковичу О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ПАТ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № IFXRRXМ54620158 від 28.04.2011 р. у ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6296,85 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном повернення 27.04.2012 року.

05.11.20.11 р. позичальник, ОСОБА_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.11.2011 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 Цивільного кодексу України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, що нерозривне пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок йото смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбудеться передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийнята її.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом року, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (6 місяців від прийняття спадщини) він не заявив про відмову від неї.

Позивач посилається на те, що спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 05.11.2011 року по 05.05.2012 року.

У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 .

Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в зазначена адреса реєстрації : АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має: право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. З ст. 1281 ЦК України).

На виконання вимог зазначеної вище норми закону позивач 26.08.2018 року направив претензію кредитора до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори.

08.10.2018 р. позивач отримав відповідь Другої Хмельницької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведеш на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк".

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу Заява про відмову від прийняття спадщини надається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов?язків відбулося відповідно до ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені законом строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

12.09.2019 року до ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 Цивільного кодексу України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 Цивільного кодексу України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № IFXRRXМ54620158 від 28.04.2011 року становить 6318,56 грн., яка складається з наступного: 4723,32 грн. - заборгованість за кредитом,1,99 грн. - заборгованість за відсотками, 661,17 грн. - заборгованість з комісії, 932,08 грн. - заборгованість з пені.

З метою досудового врегулювання спірних правовідносин, враховуючи приписи статей 1281 1282 ЦК України, позивачем на адресу відповідної нотаріальної контори та відповідача направлялись претензії кредитора, які не були задоволені.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк заборгованість у сумі 6318,56 грн. за кредитним договором № IFXRRXМ54620158 від 28.04.2011 року.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 24 грудня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач не направив до суду відзив на позовну заяву.

У судове засідання представник позивача не прибув, повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув, просив розглянути справу у його відсутність, проти заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, відзив на позов не надала, причини неявки суду не повідомила, суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти ухвалення такого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № IFXRRXМ54620158 від 28.04.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6296,85 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном повернення 27.04.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

05.11.20.11 року позичальник, ОСОБА_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.11.2011 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 Цивільного кодексу України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, що нерозривне пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок йото смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбудеться передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийнята її.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець який постійно проживав проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом року, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (6 місяців від прийняття спадщини) він не заявив про відмову від неї.

Позивач посилається на те, що спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 05.11.2011 року по 05.05.2012 року.

У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , що підтвердується копіями паспортів позичальника та відповідача, де зазначена адреса реєстрації : АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має: право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. З ст. 1281 ЦК України).

На виконання вимог зазначеної вище норми закону позивач 26.08.2018 року направив претензію кредитора до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори.

08.10.2018 р. банк отримав відповідь Другої Хмельницької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведеш на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк".

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу Заява про відмову від прийняття спадщини надається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені законом строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

12.09.2019 року до ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 Цивільного кодексу України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 Цивільного кодексу України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Судом встановлено, що станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № IFXRRXМ54620158 від 28.04.2011 року становить 6318,56 грн., яка складається з наступного: 4723,32 грн. - заборгованість за кредитом,1,99 грн. - заборгованість за відсотками, 661,17 грн. - заборгованість з комісії, 932,08 грн. - заборгованість з пені.

Суд приходить до висновку, що слід стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк заборгованість у сумі 6318,56 грн. за кредитним договором № IFXRRXМ54620158 від 28.04.2011 року.

Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 10, 263, 282 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 526, 527, 530 , 608, 1218, 1219 ч. 1 ст. 1270 , ч. 2 ст. 1282, 1054 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Приватбанк» (р/р UA НОМЕР_2 , МФО 305299, у м. Дніпро) заборгованість за кредитним договором № IFXRRXМ54620158 від 28.04.2011 року у сумі 6318 (шість тисяч триста вісімнадцять ) грн.56 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Приватбанк» (р/р UA НОМЕР_2 , МФО 305299, у м. Дніпро) судовий збір у сумі 1921 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького міськрайонного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Логінова С.М.