Провадження № 6/755/1481/20
У Х В А Л А

"20" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий лист № 755/26689/14-ц, виданий 06.11.2014 р. Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 438 253,97 грн на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»; постановити відповідне судове рішення; до розгляду заяви по суті зупинити виконання за виконавчим документом.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавчий лист № 755/26689/14-ц виданий 06.11.2014 р. Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 438 253,97 грн на користь ПАТ «Укрсоцбанк». Вказаний виконавчий лист був виданий на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.05.2014 р. у справі № 655/14 про стягнення з боржника на користь стягувача 48 153,15 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 384 888,13 грн та пені у сумі 53 365,84 грн. Рішення у справі № 655/14 винесене третейським судом всупереч чинному законодавству. Про день та час розгляду справи заявник не був повідомлений, отже не мав змоги захистити свої права. Положеннями п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі послуг банку (кредитної спілки). Отже, постановляючи 10 жовтня 2014 року рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь АТ «Укрсоцбанк», суд порушив підвідомчість розгляду справ у суді. Відповідно до позиції ВСУ у справі № 6-856цс15, у справі № 6-29цс16 третейські суди не мають права розглядати спори між фінустановами та фізичними особами при стягненні боргу за споживчими кредитами. Крім того, третейський суд при постановленні вказаного рішення не дослідив всі докази по справі та не врахував, що сума боргу за кредитним договором повинна бути набагато меншою, аніж суд стягнув, оскільки 27.07.2007 р. між заявником та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 720/1Ф-398, відповідно до якого ОСОБА_1 було видано кредит у сумі 32 500,00 доларів США. В забезпечення за даним кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 720/3-045, відповідно до умов якого в іпотеку Банку передане нерухоме майно, належне ОСОБА_2 на праві приватної власності, вартістю 1 255 896,00 грн. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 червня 2010 року по справі № 2-793/2010 звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу перед АКБ «Укрсоцбанк». Дане рішення виконано у повному обсязі Відділом державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ за місцем розташування майна. З інформації, отриманої від ОСОБА_2 , майно було реалізоване на прилюдних торгах за 228 000,00 грн. ОСОБА_2 оскаржував прилюдні торги з підстав заниженої вартості, але йому було відмовлено у задоволенні позову рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.06.2016 р. № 536/526/14-ц. Зі слів ОСОБА_2 виконавче провадження з виконавчого документу про звернення стягнення на предмет іпотеки знищено за строком зберігання. Заявник вважає, що суд не дослідив факт часткового погашення кредитних коштів за рахунок звернення на майно, яке виступало забезпеченням за кредитним договором, а стягувач приховав даний факт, що дає законні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися.

19 жовтня 2020 року до суду, в електронному вигляді, надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Згідно із ч. 3 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд приходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №755/26689/14-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 07 травня 2014 року у справі № 655/14.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014 року вказану заяву було задоволено та видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 07 травня 2014 року у справі № 655/14, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Кременчуцьким РВ УМВС України в Полтавській області 31 липня 1996 року, зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) заборгованість по договору кредиту в сумі 48 153 (сорок вісім тисяч сто п`ятдесят три) доларів 15 центів США, що згідно курсу НБУ станом на 12.11.2013 р. становить 384 888,13 гривень та пеня у сумі 53 365 (п`ятдесят три тисячі триста шістдесят п`ять) гривень 84 копійки; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» третейський збір у сумі 4 782 (чотири тисячі сімсот вісімдесят дві) гривні 54 копійки; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

06 листопада 2014 року представником АКБ «Укрсоцбанк» отримано три виконавчі листи.

Відповідно до ч.2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, статтею 432 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що ухвалою суду можна визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню лише у випадках: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній у зв`язку з його припиненням добровільними виконанням боржником чи іншою особою або з інших передбачених законом причин.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Разом із тим, заявником не надано суду належних та допустимих доказів як на підтвердження того, що виконавчий лист було видано помилково, так і на підтвердження відсутності обов`язку боржника у зв`язку з його припиненням добровільними виконанням боржником чи іншою особою або з інших передбачених законом причин. Так, долучена до заяви копія рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.06.2016 р. у справі № 536/526/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Філії 17 приватного підприємства «Нива В.Ш», треті особи: кременчуцьке відділення Полтавської обласної філії Акціонерно-комерційного банку «Укрсоцбанк», державна виконавча служба Кременчуцького районного управління юстиції про визнання прилюдних торгів недійсними не свідчить про те, що звернення стягнення на нерухоме майно відбулось за кредитним договором, заборгованість за яким була стягнута рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 07 травня 2014 року у справі № 655/14 та на виконання якого Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі № 755/26689/14-ц.

Щодо посилань заявника на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 червня 2010 року по справі № 2-793/2010, яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу заявника перед АКБ «Укрсоцбанк», то копію вказаного рішення заявником не додано, а також не додано доказів щодо виконання вказаного рішення суду.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності з позиції належності та допустимості, враховуючи, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не містить законних та обґрунтованих підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 260, 354, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: