Справа № 727/9823/19
Провадження № 2/727/98/20
У Х В А Л А

22 травня 2020 року Шевченківський районним судом м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Булега Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу №8, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців юридичного управління Чернівецької міської ради про визнання дій голови Житлово-будівельного кооперативу №8 ОСОБА_3 Я. протиправними, зобов`язання вчинити дії, визнання протоколів Загальних зборів недійсними, припинення повноважень голови кооперативу та скасування державної реєстрації змін до установчих документів, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідачів.

В судове засідання сторони не з`явились.

Представник відповідача подав до суду заяву про закриття провадження по даній справі. В своїй заяві посилався на те, що провадження у справі повинно бути закрито на підставі ст. 255 ч. 1. ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Мотивував це тим, що згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим стаття 20 Господарського процесуального кодексу України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів

При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.

За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 ГК України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 ГК України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 ГК України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 ЦК України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України №2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ПІК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Великої палати Верховного суду від 24.04.2019р. у справі №509/577/18 (провадження №14-170 цс19), ухвалі Верховного Суду від 18.07.2018 року у справі №509/2779/15-ц (провадження №61- 8772св18) та ін.

Дослідивши заяву відповідача, враховуючи положення чинного законодавства, зміст правовідносин, суд вважає, що спір, що виник між сторонами, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має вирішуватись господарським судом, зазначені в заяві обставини знайшли своє повне підтвердження, а тому провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 20, 55, 63, 93, 94, 167 Господарського кодексу України, ст. ст.19, 255 ч. 1 п. 1, 256 ЦПК України, -

постановив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу №8, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб0підприємців юридичного управління Чернівецької міської ради про визнання дій голови Житлово-будівельного кооперативу № 8 Степасюк Н.Я. протиправними, зобов`язання вчинити дії, визнання протоколів Загальних зборів недійсними, припинення повноважень голови кооперативу та скасування державної реєстрації змін до установчих документів - закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: