Справа № 369/5464/20
Провадження №2/369/3191/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяв у ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії та заборону вчиняти дії, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться вказана цивільна справа.

Після подачі позовної заяви позивачем також було подано заяву про забезпечення його позову шляхом:

- накладення до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі арешту на земельну ділянку площею 0,0504 га, кадастровий номер :02:003:5126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224);

- заборони до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі вчиняти будь-які реєстраційні дії кадастровим реєстраторам у Державному земельному кадастрі та державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки площею 0,0504 га, кадастровий номер :02:003:5126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224);

- заборони ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі здійснювати будівництво житлового будинку, будь-який будівель та споруд, а також огорожі по периметру на відстані 3 метрів від належної на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , електропідстанції ТП-1094, що розміщена на земельній ділянці площею 0,0504 га, кадастровий номер :02:003:5126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224);

- заборони ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі здійснювати будівництво огорожі на межі земельної ділянки площею 0,0504 га, кадастровий номер :02:003:5126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належної на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що межує з провулком Кооперативним в с. Юрівка Києво-Святошинського району Київської області на відстані не менше 2,75 м від земельної ділянки площею 0,2169 га, кадастровий номер :02:003:0014, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).

Заява про забезпечення позову обґрунтована ризиком того, що відповідач може відчужити спірне майно третім особам до ухвалення рішення суду без повідомлення про це позивача та суду або змінити через поділ чи об`єднання спірної земельної ділянки її ідентифікуючі дані, що унеможливить виконання судового рішення з огляду на те, що даний відповідач та ідентифікуючі дані земельної ділянки будуть не актуальними, що призведе до необхідності вжиття позивачем додаткових заходів для поновлення своїх прав у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, позивачем було вказано, що фактичне виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення його позову буде не можливим, якщо не заборонити відповідачу здійснювати будівництво житлового будинку, будь-яких будівель та споруд, а також огорожі по периметру на відстані 3 метрів від належної на праві власності позивачу електропідстанції ТП-1094, а також будівництво огорожі на межі спірної земельної ділянки, що межує з провулком Кооперативним в с. Юрівка Києво-Святошинського району Київської області на відстані не менше 2,75 м від належної на праві власності позивачу земельної ділянки, так як у разі недотримання такої заборони з боку відповідача в останніх двох позовних вимогах позивача не буде ніякого сенсу, їх вже не можливо буде виконати.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд:

1) встановити йому постійний безоплатний земельний сервітут на частину земельної ділянки, площею 0,0504 га, кадастровий номер :02:003:5126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 , для розміщення, експлуатації та обслуговування розташованої на ній електропідстанції ТП-1094, що належить на праві власності ОСОБА_1 , в тому числі з правом проходу та проїзду;

2) зобов`язати ОСОБА_2 забезпечувати за необхідності йому та обслуговуючим електропідстанцію організаціям та підприємствам доступ до електропідстанції ТП-1094, що належить на праві власності ОСОБА_1 та розміщена на земельній ділянці, площею 0,0504 га, кадастровий номер :02:003:5126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 ;

3) заборонити ОСОБА_2 здійснювати будівництво на належній йому на праві власності земельній ділянці, площею 0,0504 га, кадастровий номер :02:003:5126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (трьох) метрів від розміщеної на цій ділянці електропідстанції НОМЕР_3 -1094, що належить на праві власності ОСОБА_1 ;

4) заборонити ОСОБА_2 здійснювати будівництво огорожі на межі земельної ділянки, площею 0,0504 га, кадастровий номер :02:003:5126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з АДРЕСА_1 області, на відстані не менше 2,75 м від земельної ділянки, площею 0,2169 га, кадастровий номер :02:003:0014, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що він є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та земельних ділянок площею 0,2169 га, кадастровий номер :02:003:0014, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , та площею 0,25 га, кадастровий номер :02:003:0015, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за цією ж адресою, на яких вказане домоволодіння розміщене.

Позивач вказує, що у 2004-2005 роках за власті кошти ним було відповідно до технічних умов та проекту побудовано та введено в експлуатацію електропідстанцію ТП-1094, яка належить йому на праві власності, що вбачається з доданих до позовної заяви копій актів, дозволу, протоколів та договору. На час будівництва та введення в експлуатацію у 2004-2005 роках земельна ділянка, на якій розташована зазначена електропідстанція, знаходилася в комунальній власності та не була сформована.

У подальшому сусідню земельну ділянку, на якій розташована належна позивачу електропідстанція, було передано у власність гр. ОСОБА_3 .

Позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 у цьому році відчужив вищезазначену земельну ділянку.

За інформацією, отриманою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стало відомо, що ОСОБА_3 продав вказану земельну ділянку відповідачу ОСОБА_2 , який розділив її на частини, в результаті чого була сформована земельна ділянка, на якій розташована належна скаржнику електропідстанція, з наступними ідентифікуючими даними: площа 0,0504 га, кадастровий номер :02:003:5126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 .

Після придбання сусідньої земельної ділянки та її розподілу новий власник ОСОБА_2 розпочав самочинне будівництво житлових будинків, в тому числі й на земельній ділянці, на якій розміщена електростанція позивача, та почав встановлювати паркан, порушуючи норми будівництва та право позивача користуватися та розпоряджатися його електропідстанцією.

Позивач вказує, що до висновку про самочинність згаданого будівництва він дійшов на підставі того, що на офіційному сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України у розділі «Реєстр дозвільних документів» відсутня будь-яка інформація про повідомлення власником сусідньої земельної ділянки Державної архітектурно-будівельної інспекції України про початок будівельних робіт.

До того ж, на думку позивача, візуально вбачається, що під час здійснення вказаного будівництва по відношенню до його електропідстанції не було дотримано вимог п.п. 5, 8, 9 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 № 209, щодо того, що по периметру трансформаторних підстанцій встановлюються охоронні зони на відстані 3 м від огорожі або споруди, в межах яких забороняються виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, в тому числі й будувати житлові будинки, будівлі та споруди, складати матеріали, вантажі понад 5 т, виконувати земляні роботи на глибині понад 0,3 метра.

На переконання позивача, будівництво несучих конструкцій самочинного житлового будинку поблизу належної йому електропідстанції здійснюється явно з будівельного матеріалу, який не передбачений для цього, що становити загрозу для його електропідстанції.

Крім цього, під час розмови позивача з особою, яка чи-то здійснює, чи-то контролює будівництво житлового будинку поблизу його електропідстанції та огорожі навколо неї, останній повідомив, що земельну ділянку буде огороджено разом з належною позивачу на праві власності підстанцією та в подальшому буде відключено його домоволодіння від електропідстанції ТП-1094.

Позив стверджує, що мирним шляхом вирішити проблемну ситуацію дана особа відмовилась.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Заява про забезпечення позову обґрунтовується тим, що відчуження спірного майна, зміна його ідентифікуючих даних, що можлива внаслідок поділу спірної земельної ділянки чи її об`єднання з іншими земельними ділянками, відсутність заборони відповідачу здійснювати будівництво в охоронюваній зоні навколо належної позивачу трансформаторної підстанції, а також паркану на межі спірної земельної ділянки може в подальшому перешкодити захисту права позивача.

Проте, при цьому позивач не надає належних та допустимих доказів того, що відповідач має намір відчужити, поділити спірну земельну ділянку чи об`єднати її з іншими ділянками, а також що відповідач веде на цій ділянці будівництво в межах охоронюваної зони біля належної позивачу трансформаторної підстанції і це призведе до невиконання майбутнього рішення суду, позиція позивача ґрунтується виключно на його гіпотетичних припущеннях, що відповідач може це зробити в ході розгляду справи без відома суду та позивача і це стане причиною неможливості виконання рішення суду у разі ухвалення його на користь позивача.

При цьому суд враховує те, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому під час виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суд вважає, що позивачем обґрунтовано наявність зв`язку лише між заходом забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі здійснювати будівництво огорожі на межі спірної земельної ділянки та предметом позовних вимог, оскільки застосування саме такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушених прав та поновлення його порушеного права та інтересів. Невжиття цього заходу для забезпечення позову може призвести до невиконання рішення суду у даній справі. За таких умов не буде порушено права відповідача як власника спірної земельної ділянки та буде гарантовано без обмежень доступ позивача до його трансформаторної підстанції.

Інші ж заходи забезпечення позову, вжити які просить позивач, суд вважає такими, що не є співмірними із заявленими позовними вимогами та необґрунтовано будуть обмежувати права відповідача як власника спірної земельної ділянки.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви ОСОБА_1 у частині заборони відповідачу до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі здійснювати будівництво огорожі на межі спірної земельної ділянки.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії та заборону вчиняти дії задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі здійснювати будівництво огорожі на межі земельної ділянки площею 0,0504 га, кадастровий номер :02:003:5126, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належної на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що межує з провулком Кооперативним в с. Юрівка Києво-Святошинського району Київської області на відстані не менше 2,75 м від земельної ділянки площею 0,2169 га, кадастровий номер :02:003:0014, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду, а також через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя: Т.В.Дубас