Справа № 310/3814/20
2/310/1653/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

05 червня 2020 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Дубровська Н.М., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві позивач просить відстрочити сплату судового збору до постановлення рішення, мотивуючи тяжким матеріальним становищем, та тим, що ніхто не працює, у світі корона вірус.

Суд, розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, приходить до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав:

Згідно зі статтею 136 ЦПК України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З цих же підстав особа може бути звільнена від сплати судового збору.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що підставою для відстрочення сплати судового збору може бути майновий стан сторони. Вказана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Відповідно ст. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо), клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Судом встановлено, що належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин про складний майновий стан та про неможливість сплатити судовий збір при пред`явленні позову (зокрема, доказів підтвердження майнового стану, наприклад, довідки про доходи з органів податкової служби), матеріали, додані до позовної заяви не містять.

Вказані обставини позбавляють суд вирішити питання про відстрочення сплати судового збору, а тому суд вважає, що клопотання про відстрочення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

З огляду на вказане, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 Цивільно-процесуального Кодексу України (далі ЦПК України), оскільки позивач повинен сплатити судовий збір відповідно до вимог пп.1 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн. Натомість позивачем додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору лише на суму 420,40 грн.

Крім того, у порушення вимог п. 4 та п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач не обґрунтував зміст позовних вимог щодо стягнення з відповідача на його користь 50% судового збору, не зазначив з цього приводу жодних підстав та нормативного обґрунтування.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 136, 175, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Для усунення недоліків, визначених даною ухвалою, заявнику встановлюється десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання ним даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений законом строк заява вважатиметься неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Дубровська