ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Петешенкової М.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро заяву про самовідвід головуючого судді Пищиди М.М. у цивільній справі за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2019 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2019 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Справа неодноразово призначалася до слухання, відбувалися судові засідання за участю сторін.

ОСОБА_1 неодноразово подавав безпідставні заяви про відводи членів колегії суддів із посиланням на не пов`язані із ним та зі справою обставини особистого характеру, а також одночасно подав до Вищої Ради Правосуддя скаргу на мої дії у справі яка не має до нього будь - якого відношення та скаргу по даній справі.

Підстави для самовідводу судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Згідно з п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Відповідно до статті 2 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року - «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року - «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

З метою виключення всіх підстав, які можуть вплинути на об`єктивність та неупередженість судді при розгляді даної справи, враховуючи звернення ОСОБА_1 до Вищої Ради Правосуддя з дисциплінарною скаргою на дії судді Пищиди М.М. у даній справі, головуючий суддя Пищида М.М. вважає за необхідне заявити собі самовідвід.

Самовідвід головуючим суддею заявляється з метою недопущення виникнення в учасників судового процесу будь-яких сумнівів щодо можливості необ`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення.

На підставі викладеного слід дійти висновку, що заява судді Пищиди М.М. про самовідвід у даній справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36, 39 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Заяву про самовідвід головуючого судді Пищиди М.М. у цивільній справі № 200/18631/17(апеляційне провадження №22-ц/803/1994/20) за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2019 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання права власності задовольнити.

Цивільну справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для перерозподілу у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: