Справа № 459/2087/20
Провадження № 2/459/1024/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д. ,

з участю секретаря судового засідання Піскляк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки),

в с т а н о в и в :

30.07.2020 року позивач звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) станом на 22.07.2020 року у розмірі 42 378,66 грн. з яких: заборгованість за кредитом 40 947,23 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 456,30 грн., комісія 340,86 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 371, 56 грн.;3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)- 142,51 грн.;3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 19,81 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 75,06 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 25, 32 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.07.2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Заяву № 167410314 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі-ДКБО). Шляхом підписання заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідач беззастережно приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua, та уклали з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до блоку 3 даної заяви банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ Банку. Також вказує, що згідно Постанови правління Національного банку України від 28.12.2018 року №162 «Про затвердження міжнародного номера банківського рахунку» банківський рахунок був перейменований на НОМЕР_2 . На виконання умов ДКБО банк надав відповідачу платіжну картку типу «Моя картка» та ПІН-конверт до неї. Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), укладеної між банком та відповідачем від 21.07.2018 року останньому надано кредит в розмірі 42 000 грн. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При перевипуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Термін дії платіжної картки до 08/2023 року. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту/встановлення ліміту кредитування. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38,00 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 % процентів річних за користуванням кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використання платіжної картки. У відповідності до п.п.6.6.2 блоку 3 заяви проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Погашення заборгованості за кредитами здійснюється з урахуванням наступного: черговість погашення заборгованості за договором визначена у п. 4.5 Розділу ХХ договору; дострокове погашення заборгованості за кредитом клієнт здійснює шляхом поповнення карткового рахунку у встановленому банку порядку; погашення обов`язкового щомісячного платежу, нарахованих процентів та комісійної винагороди за обслуговування кредиту здійснюється шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта відповідно до цього договору, в тому числі за рахунок коштів за послугою «Мобільні заощадження» та коштів, отриманих від страхової компанії, як страхове відшкодування; при настанні строків погашення платежів за кредитами, отриманими клієнтом за будь-якими іншими банківськими продуктами, відмінними від банківського продукту «Моя кредитка», банк не здійснює договірне списання коштів для погашення таких платежів з карткового рахунку клієнт, відкритого для надання клієнту кредиту за банківським продуктом «Моя кредитка». Вказує, що взятих на себе зобов`язань відповідач належним чином не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 22.07.2020 року становить 42 378,66 грн., з яких: заборгованість за кредитом 40 947,23 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 456,30 грн.; комісія 340,86 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 371, 56 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)- 142,51 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 19,81 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 75,06 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 25, 32 грн.

Ухвалою від 10.08.2020 року у справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 03.09.2020 року. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позов. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання копії відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу триденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Відповідачем копія ухвала про відкриття провадження, примірник позовної заяви з додатками, пам`ятка про права та обов`язки учасника справи не отримана, поштовий конверт повернений до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

03.09.2020 року розгляд цивільної справи відкладено у зв`язку з неотриманням відповідачем зазначених документів на 22.09.2020 року та повторно надіслано відповідачу копію ухвали про відкриття провадження, примірник позовної заяви з додатками, пам`ятку про права та обов`язки учасника справи. Однак такі документи відповідачем знову не отримано, згідно поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Тому, 22.09.2020 року розгляд справи повторно відкладено з метою дотримання принципу відкритості та диспозитивності судового процесу на 15.10.2020 року. Повторно надіслано відповідачу копію ухвали про відкриття провадження, примірник позовної заяви з додатками, пам`ятку про права та обов`язки учасника справи, копію ухвали про відкладення розгляду справи.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України відповідача було двічі повідомлено про дату, час, та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому суд вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяв про ухвалення заочного рішення від позивача не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що саме 19.04.2018 року, а не 21.07.2018 року як вказує у позовній заяві представник позивача, між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_1 підписано заяву № 1674103 (хоча представник позивача вказує номер заяви 167410314) про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки)(ДКБО) (далі - Заява про приєднання) (п., 1.1., 2.1 Заяви) (а.с.10).

П.3.1 вказаної заяви визначено, що шляхом підписання цієї заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідач беззастережно приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору (а.с.10).

Відповідно до п. 3.2. Заяви про приєднання, банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (Картка/платіжна картка) за дебетово-кредитною схемою (а.с.10).

Також відповідно до п. п. 3. 4. 1. - 3. 4. 2. Заяви про приєднання, банк відкриває поточний рахунок Клієнту № НОМЕР_1 в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою та надає платіжну картку типу Mastercard Debit Standard «Моя картка» та ПІН-конверт до неї (а.с.10).

В той же час встановлено, що п.п.3.1.,3.2, 3. 4. 1. - 3. 4. 2. розміщені на зворотній стороні заяви про приєднання від 19.04.2018 року, яка не підписана відповідачем. Підпис відповідача міститься лише на частині заяви з анкетними даними позичальника (а.с.10).

Згідно з копією заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 19.04.2018 року та паспорту споживчого кредиту, підписаних сторонами, відповідач просить надати їй кредит у національній валюті, бажаний розмір кредиту 35 000 грн.; максимальний розмір кредиту 250 000 грн. Строк кредитування 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк. У відповідності до п.п.6.6.1 розмір процентної ставки- 35% (а.с.11).

Відповідачем підписано таблицю визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 19.04.2018 року, що підтверджується копією цієї таблиці. Однак така не містить розширеного переліку складових частин реальної сукупної вартості кредиту, а лише в графі "Реальна річна процентна ставка" вбачається, що така становить 41,87 %. (а.с.13, зворот).

Із копії виписки по картковому рахунку видно, що банківський рахунок по клієнту ОСОБА_2 був перейменований на НОМЕР_2 (а.с.39-54).

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача станом на 22.07.2020 року становить 42 378,66 грн., з яких: заборгованість за кредитом 40 947,23 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 456,30 грн.; комісія 340,86 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 371, 56 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)- 142,51 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 19,81 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 75,06 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 25, 32 грн.(а.с.32-35, 36-38).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до абзацу першого ч.1, абзацу першого ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч.1 ст.626 договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до вимог ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч.1 ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ч.1 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1, абзацом першим частини 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно першим реченням ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню, комісію за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, суми інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми заборгованості за основним боргом та від простроченої суми заборгованості за процентами.

На момент укладання кредитного договору діяв Закон України «Про споживче кредитування» у редакції від 15.11.2016 року.

Частина 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції від 15.11.2016 року містила положення наступного змісту: до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з п. 6.6.1.- 6.6.2 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: 35,00 відсотків річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору.

Згідно п.6.8 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) комісійна винагорода за зняття грошових коштів, наданих в кредит становить 0,00 (дві цілих п`ять десятих) % від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу. Розмір комісійної винагороди вказано згідно з тарифами Банку, чинними на час складання цієї Заяви. Тарифи можуть змінюватися Банком в порядку, передбаченому Договором. Надалі клієнт має самостійно ознайомлюватися зі змінами до тарифів Банку та зняття готівкових коштів, наданих в кредит.

У заяві позичальника про встановлення відновлювальної кредитної лінії від 19.04.2018 р., підписаній сторонами, відсутні умови договору про відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, відтак не можна вважати такі умови кредитування погодженими сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2018 року ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого до укладення договору про споживчий кредит їй була надана інформація про споживчий кредит, в якому в тому числі зазначено про відповідальність у вигляді неустойки в разі прострочення виконання або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, зокрема передбачено виплату пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення за порушення взятих на себе зобов`язань по несвоєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. Сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за договором про споживчий кредит.

Проте, в тексті паспорта зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наданої в цьому паспорті, та будуть залежати від проведення кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан. Також вказано, що зазначена в паспорті інформація зберігає чинність та актуальність лише до дня укладення договору, відповідно: до 19.04.2018 року (а.с.12).

Таким чином в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитного договору, відсутність у заявах, що ним підписані, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту, комісії, посилання банку на редакцію договору та Умови користування кредитною лінією, що розміщені на інтернет-сторінці банку, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки такі достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому суд також враховує те, що представник позивача мотивуючи свої вимоги посилається на договір від 21.07.2018 року, номер заяви про приєднання 167410314 і відповідно на приєднання до ДКБО в редакції станом на 21.07.2018 року.

З огляду на наведене, суд не може взяти до уваги доводи про те, що паспорт споживчого кредиту, який підписаний особисто відповідачем, складає разом із заявою письмовий договір кредиту, в якому визначено його істотні умови, обов`язкові до виконання сторонами.

До того ж, що стосується комісії, суд вважає за необхідне зазначити, що розмір нарахованої позивачем комісії не відповідає умовам, зазначеним у заяві (п.п.6.6.4) та паспорту споживчого кредиту, що підписані позичальником.

Поруч із цим, згідно абзацами 1,3 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції на час укладення договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 3. 6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Відповідно до вимог ст.3 ЦК України принцип справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Таким чином, нарахування комісії за касове обслуговування суперечить принципу розумності, справедливості та добросовісності, а тому вимоги банку в частині стягнення комісії є незаконними.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що цим же паспортом споживчого кредиту була визначена процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 35 % річних. Натомість у позовній заяві позивач посилається на те, що договором визначена відсоткова ставка в розмірі 38 % річних. Як вбачається із розрахунку заборгованості, розмір такої визначено виходячи із процентної ставки 38 % річних. Також у таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 19.04.2018 року розмір відсоткої ставки вказано у розмірі 41,87 % річних.

Окрім цього, додані до справи роздруківки договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.15-29) не дають можливості встановити дату розміщення таких на сайті, а відтак не можуть розглядатися в сукупності з заявою про приєднання та паспортом, таблицею, як доказ обізнаності споживача (відповідача) з умовами кредитування.

В силу приписів ч.1,2,3 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч.1 ст.651, ч.1 ст.654 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Суд зазначає, що позовна заява не містить пояснень банку щодо підстав для одностороннього збільшення відсоткової ставки, досягнення сторонами будь-яких домовленостей з вказаного приводу у відповідності до умов договору кредиту у письмовій формі, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження законності дій банку по підвищенню відсоткової ставки та зарахування сплачених позичальником коштів в іншому порядку, ніж це передбачено умовами договору.

Відсутні докази щодо процедури зміни відсоткової ставки, в тому числі повідомлення про намір її збільшення відповідача.

Відповідно до приписів ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

З урахуванням наведеного доводи позивача щодо наявності підстав для стягнення суми заборгованості є безпідставними, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, і такими що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, вул.Січових Стрільців, 9, м.Львів, 79000).

Відповідач: ОСОБА_2 ( НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 15.10.2020.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська