Номер провадження: 22-з/813/15/20
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/18425/17

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя - доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - Одеська державна академія будівництва і архітектури,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської державної академії будівництва і архітектури, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за заявою Одеської державної академії будівництва і архітектури про роз`яснення постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року,

встановив:

У жовтні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним неодноразово уточненим у грудні 2017 р. та січні 2018 р. позовом, в якому остаточно просив: 1) визнати незаконним та скасувати наказ №530/ВК від 31.08.2017 р. про його звільнення з роботи; 2) поновити його на роботі на посаді директора, декана Інституту інженерно-екологічних систем; 3) стягнути з Одеської державної академії будівництва та архітектури середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 31.08.2017 р. по день ухвалення рішення про поновлення на роботі; 4) стягнути з Одеської державної академії будівництва та архітектури моральну шкоду у сумі - 10 000 грн.; 5) витрати на правову допомогу.

ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що працював у відповідача з 01.02.1974 р. та на посаді директора, декана Інституту інженерно-екологічних систем з 2004 р.. Проте наказом №530/ВК від 31.08.2017 р. він був безпідставно звільнений з займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Незаконність його звільнення полягає в недодержанні відповідачем вимог діючого законодавства, а саме: - в порушення ч. 2 ст. 40 КЗпП України відповідач не перевів його на іншу роботу, хоча він був не проти зайняти іншу посаду в Одеській державній академії будівництва та архітектури; - його звільнення попередньо не погоджено з профспілковим комітетом працівників Одеської державної академії будівництва та архітектури; - він не був персонально повідомлений про наступне вивільнення; - при його звільненні відповідач не врахував наявність у нього переважного права на залишення на роботі.

За вказаних обставин ОСОБА_1 вважає його звільнення за ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією Інституту інженерно-екологічних систем незаконним, тому він підлягає поновленню на роботі.

За правилами ст. 235 КЗпП Україні йому має бути виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу, який розраховується відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р.. Відповідно до ст. 2371 КЗпП України йому має бути відшкодована моральна шкода у вигляді моральних страждань, яку ОСОБА_1 оцінює у розмірі - 10 000 грн. (Т. 1, а. с. 1 - 4, 132 - 136, 147 - 151).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2018 р. у задоволенні вищезазначеного позову ОСОБА_1 повністю відмовлено (Т. 1, а. с. 186 - 189).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р., залишеною без змін постановою Верховного Суду від 02.10.2019 р., рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2018 р. скасовано. Ухвалено нове судове рішення.

Вищенаведений позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Одеської державної Академії будівництва та архітектури № 530/ВК від 31 серпня 2017 р. про звільнення ОСОБА_1 ..

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора, декана інституту інженерно-екологічних систем Одеської державної Академії будівництва та архітектури.

Стягнуто з Одеської державної Академії будівництва та архітектури на користь ОСОБА_1 : середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням з роботи за період з 31 серпня 2017 р. по 29 листопада 2018 р. включно, у розмірі - 92 183,52 грн., яка визначена без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, і які підлягають відрахуванню при її виплаті; відшкодування моральної шкоди у розмірі - 2 000,00 грн..

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Одеської державної Академії будівництва та архітектури в дохід держави судовий збір у сумі - 2 342,76 грн..

Стягнуто з Одеської державної Академії будівництва та архітектури на користь ОСОБА_1 витрати на надання правової допомоги в сумі - 4 250,00 грн. (Т. 2, а. с. 108 - 114, Т. 2, а. с. 253 - 256 зворотна сторона).

Представник Одеської державної академії будівництва і архітектури - Криворучко В.О. у заяві про роз`яснення постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р. просить роз`яснити порядок виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р. в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора, декана інституту інженерно-екологічних систем Одеської державної академії будівництва та архітектури.

Представник Одеської державної академії будівництва і архітектури - Криворучко В.О. обґрунтовує вимоги заяви про роз`яснення постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р. тим, що в Одеській державній академії будівництва та архітектури відсутня посада директора, декана інституту інженерно-екологічних систем Одеської державної академії будівництва та архітектури на даний час, а створення такої посади має наслідком порушення норм законодавства.

Представник Одеської державної академії будівництва і архітектури - Криворучко В.О. у судовому засіданні підтримала доводи та вимоги заяви про роз`яснення постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р..

Вітюков В.В. у судовому засіданні заперечував проти заяви про роз`яснення постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р.. Просив у задоволенні заяви про роз`яснення постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р. відмовити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Письмових заперечень на заяву про роз`яснення постанови, заяв та клопотань не надали.

Частиною 3 ст. 271 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про роз`яснення рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове засідання, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у розгляді заяви, освідомленість учасників справи про її розгляд, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників, які в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи заяви про роз`яснення постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

З аналізу приписів ст. 271 ЦПК України вбачається, що роз`ясненню підлягає виключно резолютивна частина рішення у разі, якщо вона допускає неоднозначність його тлумачення, що може спричинити виникнення проблемних питань, пов`язаних із виконанням цього рішення. При цьому, роз`яснення інших частин не здійснюється, оскільки вони безпосередньо не підлягають виконанню.

Діюче процесуальне законодавство передбачає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», з подальшими змінами та доповненнями, стосовно до правил ст. 24 КЗпП рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом наказу про це.

Враховуючи викладене вбачається, що чинне законодавство України не передбачає роз`яснення саме механізму виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

У ухвалі від 01.08.2019 р. у справі № 667/7960/14-ц Верховний Суд зазначив, що зі змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Доводи вищевказаної заяви про роз`яснення судового рішення не містять посилань на незрозумілість резолютивної частини постанови апеляційного суду. Заявник фактично просить роз`яснити йому механізм виконання постанови суду, що не підлягає роз`ясненню в судовому порядку з огляду на вищевказані приписи законодавства.

Згідно із ч. 4 ст. 271 ЦПК України про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Виходячи з зазначеного вище, колегія суддів вважає, що заява Одеської державної академії будівництва і архітектури про роз`яснення постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р. не підлягає задоволенню, за вищевказаного обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 271, 382, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні заяви Одеської державної академії будівництва і архітектури про роз`яснення постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 24 березня 2020 року.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе