Справа № 326/1355/20
Провадження № 2/326/357/2020
УХВАЛА
05 жовтня 2020 року м. Приморськ
Суддя Приморського районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів за вимушений прогул,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Приморської районної державної адміністрації Запорізької області від 31 березня 2020 року № 57 к «Про упорядкування наказу керівника апарату райдержадміністрації від 27 лютого 2020 року № 23 к «Про звільнення ОСОБА_1 », зі змінами, внесеними наказом керівника апарату райдержадміністрації від 28 лютого 2020 року № 32 к»; 2) поновити його посаді провідного консультанта відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Приморської районної державної адміністрації Запорізької області з 31 березня 2020 року; 3) стягнути з Приморської районної державної адміністрації Запорізької області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31 березня 2020 року по дату винесення рішення суду; 4) рішення в частині поновлення його на посаді провідного консультанта відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Приморської районної державної адміністрації Запорізької області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах суми за один місяць звернути до негайного виконання; 5) стягнути з Приморської районної державної адміністрації Запорізької області судові витрати на користь держави.
Разом з позовом позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить зупинити дію наказу Приморської районної державної адміністрації Запорізької області від 31 березня 2020 року № 57 к «Про упорядкування наказу керівника апарату райдержадміністрації від 27 лютого 2020 року № 23 к «Про звільнення ОСОБА_1 », зі змінами, внесеними наказом керівника апарату райдержадміністрації від 28 лютого 2020 року № 32 к» до набрання чинності рішення суду по суті позовних вимог.
Оцінюючи дану заяву приходжу до наступного.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.
Зупинення дії спірного наказу, суперечить меті інституту забезпечення позову та є недопустимим в розумінні положень ч. 10 ст. 150 ЦПК України.
Крім того, вказана справа стосується трудового спору та питання про поновлення на посаді, а тому таке забезпечення є безпідставним.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів за вимушений прогул - відмовити.
Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

о .

05.10.20