Справа № 303/2602/20
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2020 року м.Мукачеве

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Довжанин В.М., дослідивши матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2020 року представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :01: НОМЕР_1 : НОМЕР_2 . Суміжними землекористувачами є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Територія АДРЕСА_2 Коцки із наявними зеленими насадженнями перебуває комунальній власності територіальної громади міста Мукачева. 14 травня 2020 року заявник, прибувши додому, побачив початок організованих земельних робіт за замовленням відповідачів, які виразилися у перекритті проїзду АДРЕСА_1 , посеред дороги власником АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 збудований гараж, на самовільно зайнятій земельній ділянці без будь яких дозвільних документів на будівництво та право власності на землю. На даний час власниками будинків у АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 далі ведеться будівництво огорожі та перекриття вулиці, чим перекритий належний та достатній доступ ОСОБА_1 до свого будинку. По даному факту, 14 травня 2020 року, заявником на місце події викликана патрульна поліція та управління муніципальної інспекції у місті Мукачево, які склали відносно зазначених осіб відповідні протоколи. Однак, 18 травня 2020 року протиправні дії були продовжені. На місце події знову викликані патрульна поліція та управління муніципальної інспекції у місті Мукачево. Уповноваженими особами управління муніципальної інспекції у місті Мукачево складені приписи відповідачам про негайне зупинення будівельних робіт, які вручені під розписку, але не дивлячись на припис, роботи далі продовжені. З огляду на це, право заявника порушене та підлягає захисту судом шляхом забезпечення позову до подання позовної заяви, а ймовірне продовження відповідачами земельних чи будівельних робіт на земельній ділянці загального користування повинне бути зупинене до вирішення судом справи про законність таких дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Крім цього, беручи до уваги Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно з імперативними приписами ч. 7ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Ознайомившись із заявою представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, судом встановлено, що остання не відповідає вимогам ч.1 ст.151 ЦПК України, а саме заявником не зазначено предмет її майбутнього позову (суть спору та позовні вимоги) та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також не наведено пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів; суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Окрім цього заявником, в порушення ст.151 ЦПК України не зазначено яким саме чином, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, і які є підстави та докази таких припущень.

В зв`язку з тим, що заявником подано заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд не немає можливості встановити чи є співмірними заходи забезпечення позову з позовними вимогами, як того вимагає ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ч.9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи недотримання у заяві вищевказаних вимог, передбачених ч.ч.3, 6ст. 151 ЦПК України, суд позбавлений можливості встановити співмірність заходів забезпечення позову позовним вимогам, які має пред`явити заявник, тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути.

Копію ухвали направити заявнику та його представнику.

Розяснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестанусть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 25.05.2020 року.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.М. Довжанин