ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/6181/20
Провадження № 22-ц/4820/961/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/6181/20 а апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2020 року (суддя Продан Б.Г.) у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В березні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій зазначав, що згідно договору іпотеки він є особою, майном якої забезпечується виконання зобов`язання ОСОБА_3 . У зв`язку із невиконанням боржником основного зобов`язання нотаріусом було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_2 . Заявник вказує, що з 06.12.2018 року зазначена іпотека є припиненою, а тому просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіна Д.В. №261 від 06.02.2010 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2020 року заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню залишено без задоволення.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апелянт вказує, що звернення із позовом до суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є неможливим, оскільки цей виконавчий лист було видано та оформлено правомірно і підстави для оскарження саме виконавчого напису нотаріуса відсутні. ОСОБА_2 посилається на те, що його заява зумовлена не незаконністю виконавчого напису, а саме припиненням правовідносин іпотеки. Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції ні заявник, ні інші учасник справи про час судового засідання не повідомлялися, що позбавило їх можливості донесення своєї позиції та постановки питань. Зважаючи на викладене, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав з підстав у ній наведених і просить її задовольнити.

Інші учасники справи та представники учасників справи до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від головного державного виконавця Хмельницького районного відділу ДВС надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі представника відділу ДВС. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, що не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяв суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Отже, повідомлення сторін, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду заяви повинно здійснюватися відповідно до статей 128-130 ЦПК України.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями

Виходячи із положень статей 128-130 ЦПК України судова повістка - повідомлення повинна бути вручена завчасно, тобто з таким розрахунком, щоб особи, які повідомляються, мали час для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи; учасники справи вважаються повідомленими належним чином щодо яких у суду є відомості про вручення їм судових повісток тощо.

Неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Тобто заява може бути розглянута судом без учасників процесу, які беруть участь у справі, але лише у разі їх попереднього повідомлення.

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню з підстав припинення іпотеки і згідно даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву було розподілено та визначено головуючого суддю 03.03.2020 року (а.с.15).

Ця заява була розглянута судом 10.03.2020 року за відсутності сторін, про що складена відповідна довідка (а.с.16).

Проте, в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення учасників справи, що з урахуванням обґрунтувань апеляційної скарги, є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

А тому доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу, а оскаржувана ухвала підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення.

Так, судом встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. за № 261 від 06.02.2010 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_2 (а.с. 5).

Постановою державного виконавця Хмельницького РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Арещенковою Н.М. від 16 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження №52256196 з виконання виконавчого напису №261, виданого 06.02.2010 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нерухоме майно: садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій знаходиться садовий будинок загальною площею 0,06 га., кадастровий номер :03:012:2187, цільове призначення якої - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3).

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки з 06.12.2018 року зазначена вище іпотека припинена (а.с. 4).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що зазначена заява не підлягає до задоволення, адже нормами зазначеної вище статті врегульовано порядок визнання саме виконавчого документу, який виданий судом, таким, що не підлягає виконанню. А в силу ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, повинен діяти лише у межах, визначених законом. І принцип процесуального формалізму є основним у процесуальному праві, оскільки саме через нього дістає свій вияв імперативний метод публічного права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 26 травня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай