ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/375/20 Номер провадження 22-ц/814/1414/20Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 14 квітня 2020 року (час ухвалення судового рішення і дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання заповіту недійсним, просив заборонити приватному нотаріусу Шишацького районного нотаріального округу Плаксіній П.Б. видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 та вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно ОСОБА_2 до завершення розгляду справи у суді, а також до прийняття остаточного рішення.

В обґрунтування вказаної заяви зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 14 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову про задоволення його заяви в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що спадкодавець за життя страждав на психічний розлад, крім позивача інших родичів не мав. Також вказував, що суд не надав можливості для надання пояснень або додаткових доказав по справі.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав до Шишацького районного суду Полтавської області позовну заяву до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, в якій просить встановити родинні стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати останнього спадкоємцем п`ятої черги; визнати недійсним та скасувати заповіт ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , посвідчений виконавчим комітетом Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області 15.04.2019 року за реєстровим № 3/12.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем п`ятої черги ОСОБА_2 , який доводився йому двоюрідним дядьком і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті він дізнався, що ОСОБА_2 за життя склав заповіт на ім`я ОСОБА_3 , проте спадкодавець за життя страждав на психічний розлад, у зв`язку з чим проходив лікування, усі документи на його майно, а також медична документація зберігалися у сім`ї позивача. З цих підстав, а також зважаючи на зникнення правовстановлюючих документів і медичної документації, позивач вважав, що заповіт складений за відсутності свідомого волевиявлення ОСОБА_2 .

Аналогічні обставини позивач навів у заяві про забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, а тому вимога про забезпечення позову є безпідставною, необґрунтованою та передчасною.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань,

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною другою ст.150 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною третьою ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Очевидним є те, що у разі підтвердження обставин, про які заявлено у заяві ОСОБА_1 , виконання рішення на його користь буде утруднено у зв`язку з оформленням відповідачем права на спадщину згідно оспорюваного заповіту.

Отже, слід виходити з того, що заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

До заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 долучені документи на підтвердження родинних зв`язків позивача з ОСОБА_2 , щодо лікування останнього у медичному закладі, а також щодо крадіжки документів з помешкання позивача.

До апеляційної скарги долучені документи, які свідчать про те, що саме приватний нотаріус Плаксіна П.Б. здійснює оформлення спадщини за заповітом від 15 квітня 2019 року, який оспорюється позивачем.

З урахуванням встановленого заявлені ОСОБА_1 вимоги про забезпечення позову є співмірними із позовними вимогами та є достатніми для забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви з наведених вище підстав.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 14 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Шишацького районного нотаріального округу Плаксіной Поліні Борисівні видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно ОСОБА_2 до завершення розгляду у суді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 27 травня 2020 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М.Триголов