Провадження № 2/761/5575/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва:

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

та представників учасників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м.Києві клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення шкоди, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа, у якій ухвалою від 07.05.2020 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала раніше подане до суду від імені відповідача клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що за умовами абз.2 п.1 ст.19 ЦПК України вказаний спір не належить до цивільно-правового та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на склад учасників справи та її предмет. Спір представник вважає таким, що виник з публічно-правових відносин, оскільки оскаржується дії (бездіяльність) посадових осіб Фонду гарантування вкладів, а саме під час виконання саме делегованих державою владних управлінських функцій. Відтак, у відповідності до вимог ст.255 ЦПК України представник відповідача просив закрити провадження у цій справі, оскільки вона повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання про закриття провадження, оскільки з огляду на предмет спору про стягнення саме шкоди це спір про право цивільне. Відтак, справа повинна розглядатись у порядку цивільного судочинства.

Розглядаючи вказане клопотання слід зазначити наступне.

У відповідності з п. 1) ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, а саме у спорах фізичних та юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень , дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За ч.3 ст.3 ЦПК Украни провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За умовами ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Як вбачається у цій справі, то позивач заявляє вимогу про стягнення шкоди, завданої працівником Фонду на підставі ст.1172 ЦК України, тобто цивільно-правову вимогу, а тому справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного суду України у справі №826/12003/16 про стягнення матеріальної шкоди на користь позивача з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зазначивши, що у цій справі відсутні вимоги із необхідністю вирішення публічно-правового спору.

У відповідності до вимог п.21 постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ ТА КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 01.03.2013 року N3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Вказана правова позиція викладена також у постановах Верховного суду України №6-1094цс17 від 05.07.2017 року, №6-2309цс16 від 09.11.2016 року.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що спірні правовідносини спрямовані на виникнення, зміну цивільних прав і пов`язані із стягнення саме шкоди, а не гарантованої суми, що вказує на існування саме цивільного спору між сторонами та такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в місцевому загальному суді.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства, а тому підстав для закриття провадження з наведених представником відповідача підстав суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,19 255, 353-356 ЦПК України, ст. ст. 2, 19 КАС України, суд, -

ухвалив:

клопотання представника відповідача ОСОБА_2 від 10.07.2020 року про закриття провадження у цивільній справі №761/13040/20 за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення шкоди, - залишити без задоволення.

Ухвала суду у відповідності до вимог ст..353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя: А.А.Осаулов