Постанова

Іменем України

20 травня 2020 року

м. Київ

справа № 464/4491/16-ц

провадження № 61-26861св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Патронат-Плюс»,

третя особа - дочірнє підприємство «Панавто»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Патронат-Плюс» на постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року в складі колегії суддів: Струс Л. Б., Шеремети Н. О., Ванівського О. М.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

товариства з обмеженою відповідальністю «Патронат-Плюс» (далі - ТзОВ «Патронат-Плюс»), третя особа - дочірнє підприємство «Панавто» про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що 03 червня 2008 року придбав гідроцикл Yamaha Cruiser VХ у офіційного дилера Yamaha у м. Львові - ТзОВ «Патронат-Плюс». 18 серпня 2008 року під час використання гідроциклу на Дністровському водосховищі в Хмельницькій області вказаний гідроцикл перестав працювати і не заводився, хоча напередодні поїздки пройшов технічний огляд і жодних зауважень щодо технічного стану не було. 29 серпня 2008 року, повернувшись до м. Львова, він звернувся до відповідача з вимогою усунути виявлені проблеми. ТзОВ «Патронат-Плюс» було відправлено гідроцикл у м. Київ до офіційного дистрибютора компанії Yamaha Motor Co. LTD - дочірнього підприємства «Панавто» (далі - ДП «Панавто») для детального обстеження. Через декілька днів йому вручили відповідь ДП «Панавто», датовану 18 вересня 2008 року без підпису, з якої вбачалось, що двигун гідроцикла є поламаним, зокрема поламаний 2-й циліндр, погнуті клапани 3, 4 циліндрів, поломка сталася внаслідок гідроудару. Зазначив, що така відмова є необґрунтованою, оскільки поломка сталась через наявні дефекти купленого ним гідроциклу.

На підставі наведеного, він звернувся в Залізничний районний суд м. Львова за захистом свого порушеного права та рішенням вказаного суду від 21 жовтня 2014 року було частково задоволено позов, вирішено розірвати договір купівлі-продажу гідроциклу Yamaha Cruiser VХ, укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «Патронат-Плюс» і стягнути з ТзОВ «Патронат-Плюс» на користь ОСОБА_1 75 000 грн основного боргу та 36 000 грн пені, а всього - 111 000 грн. Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, оскаржив у апеляційному порядку. У зв`язку з тим, що впродовж тривалого часу відповідач не повертав сплачені кошти, позивач вважав за необхідне змінити вимогу до відповідача на іншу, а тому ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 квітня 2016 року провадження у справі закрито у зв`язку із відмовою позивача від позову про розірвання договору купівлі-продажу гідроцикла та стягнення коштів. Посилаючись на статтю 8 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої у разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством має право вимагати безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк. Враховуючи викладене, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що позов є підставним, проте вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з вимогою про безоплатне усунення недоліків придбаного ним гідроцикла, про застосування якої заявлено представником відповідача та відсутність передбачених поважних причин такого пропущення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 березня 2018 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Зобов`язано ТзОВ «Патронат-Плюс» безоплатно усунути недоліки придбаного ОСОБА_1 гідроцикла Yamaha Cruiser VX1100 A- G (номер рами НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 ) впродовж чотирнадцяти днів з моменту набрання законної сили рішенням у цій справі та передати після безоплатного усунення недоліків ОСОБА_1 гідроцикл Yamaha Cruiser VX1100 A- G (номер рами НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 ) з наданням нового гарантійного строку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд вважав, що суд першої інстанції при з`ясуванні питання про перебіг позовної давності не врахував, що 28 жовтня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до ТзОВ «Патронат-Плюс», у якому просив розірвати договір купівлі-продажу гідроцикла, укладеного між ним та ТзОВ «Патронат-Плюс», стягнути з відповідача сплачені кошти, неустойку, інфляційні втрати, три відсотки річних та відшкодування моральної шкоди, чим було перервано строк позовної давності в порядку статті 264 ЦК України, а такий строк з моменту прийняття апеляційним судом Львівської області ухвали від 20 квітня 2016 року у справі №2-197/2011 почав перебігати заново.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2018 року ТзОВ «Патронат-Плюс» подалодо Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом під час розгляду справи неправильно застосовано до спірних правовідносин статтю 8 Закону України «Про захист прав споживачів», та помилково застосовано вимоги статті 264 ЦК України.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, у якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що 03 червня 2008 року ОСОБА_1 придбав у ТзОВ «Патронат-Плюс», який був дилером продукції Yamaha (дилерська угода №1-90106LC від 09 січня 2005 року а. с.148-153), гідроцикл Yamaha Cruiser VХ НОМЕР_2, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000049 від 02червня 2008 року (а.с. 5,6,7). Гарантійний строк на придбаний гідроцикл складав один рік.

Під час експлуатації ОСОБА_1 18 серпня 2008 року зазначеного гідроциклу, такий перестав працювати, у зв`язку з чим 29 серпня 2008 року останній звернувся до відповідача та повідомив, що з придбаним гідроциклом під час гарантійного строку в нього виникли проблеми.

Із відповіді ДП «Панавто», що було офіційним дистриб`ютором корпорації Yamaha Моtor Co. LTD, від 09 січня 2005 року вбачається, що було виявлення заклинювання двигуна, характер виявлених пошкоджень вказує на гідроудар, поломка могла статись внаслідок занурювання чи затоплення гідроцикла, при цьому під час його руху (а.с. 8).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 квітня 2016 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову до ТзОВ «Патронат-Плюс» про розірвання договору та стягнення коштів, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Патронат-Плюс» про розірвання договору та стягнення коштів скасовано, провадження у справі закрито.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи від 02 вересня 2013 року № 1825, причиною пошкоджень двигуна гідроцикл Yamaha Cruiser VХ 6 D3-1067079 не міг стати гідроудар, зафіксовані технічні пошкодження двигуна могли утворитись внаслідок порушення роботи системи охолодження двигуна гідроцикла, встановити причину відсутності води в системі охолодження двигуна не являється можливим (а.с. 86-94).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення апеляційного суду не відповідає.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 7 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин) виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або на етикетці чи в будь-якому іншому документі, що додається до продукції.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин) у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, у порядку та строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Продавець і виробник під час продажу (реалізації) товару зобов`язані інформувати споживача про підприємства, що задовольняють вимоги, встановлені частинами першою і третьою цієї статті.

Згідно із частиною 9 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару, вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення, або за згодою сторін в інший строк.

Частиною 2 статті 679 ЦК України передбачено, що в разі, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передачі покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Відповідно до зазначених положень законодавства вина виробника (продавця) у реалізації неякісної продукції презюмується, тягар доведення причин виникнення недоліків товару лежить на продавцю. Вимоги споживача не підлягають задоволенню тільки у разі, якщо у висновках експертиз буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушенням ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб.

Зі змісту статті 57 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Із відповіді ДП «Панавто» вбачається, що було виявлення заклинювання двигуна, характер виявлених пошкоджень вказує на гідроудар, поломка могла статись внаслідок занурювання чи затоплення гідроцикла, при цьому під час його руху (а.с. 8). Окрім того, у своїх письмових запереченнях та в судовому засіданні представник відповідача звертав увагу суду на те, що поломка сталась внаслідок порушення покупцем правил експлуатації, проте вказаного факту не доведено та вказане спростовується вищенаведеними висновками експертиз. При цьому, ТзОВ «Патронат-Плюс» також не надано доказів того, що порушення роботи системи охолодження двигуна гідроциклу, яке, згідно з висновком автотехнічної експертизи від 02 вересня 2013 року № 1825, могло стати причиною поломки, сталося з вини позивача в результаті порушення правил експлуатації гідроциклу.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем не доведено факту поломки гідроцикла внаслідок порушення ОСОБА_1 правил користування таким, а відтак позов є підставним.

Вирішуючи питання застосування строку позовної давності, заявленої відповідачем у порядку статті 267 ЦК України колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність застосовується до обґрунтованого позову.

Частиною 2 статті 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

За правилами статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно зі статтею 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог у зв`язку з недоліками придбаного товару. Перебіг позовної давності починається від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 ЦК України, а якщо на товар встановлено гарантійний строк - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (стаття 681 ЦК України.)

Судами встановлено, позивач дізнався про порушення свого права у вересні 2008 році, а з позовними вимогами щодо усунення недоліків придбаного товару звернувся 26 травня 2016 року.

Враховуючи, що позивачем пропущено позовну давність при зверненні до суду з вимогою про безоплатне усунення недоліків придбаного ним гідроцикла, про застосування якої заявлено представником відповідача, відсутність передбачених частиною п`ятою статті 267 ЦК України, поважних причин такого пропущення, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову за спливом строку позовної давності.

Суд апеляційної інстанції вищевказаних обставин та норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не врахував, та дійшов помилкового висновку про переривання строку позовної давності у зв`язку зі зверненням позивача до суду з іншим позовом, вважаючи, що позов було пред`явлено лише на частину позовних вимог. Судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що справи містять різні самостійні предмети позову.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі, судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.

Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Патронат-Плюс» задовольнити.

Постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року скасувати, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанцій втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун