Справа №702/199/20
Провадження №2/702/163/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про задоволення заяви про відвід судді

27 травня 2020 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

під головуванням судді: Мазай Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Шевчук О.А.

з участю представника позивача: ОСОБА_4.

позивач, представник відповідача Коротков А .П. : не з`явилися

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище в порядку загального позовного провадження заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» Короткова Андрія Петровича про відвід судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

На адресу суду 27.05.2020 від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» адвоката Короткова А.П. надійшла заява про відвід судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. від розгляду даної справи, посилаючись на те, що Монастирищенським районним судом Черкаської області розглядається справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Справа розглядається одноособово суддею Мазай Н.В.

Вважає, що суддя Мазай Н.В. не може брати участь у розгляді даної справи та підлягає відводу спираючись на наступне.

ОСОБА_2 у серпні 2017 року вже звертався з позовом до того ж відповідача з тими ж вимогами - про стягнення заробітної плати. Справа розглядалась Монастирищенським районним судом Черкаської області (головуюча по справі суддя Мазай Н.В.). ОСОБА_2. в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Суд Касаційної інстанції постановою від 26.02.2020 по справі №702/725/17 змінив мотивувальну частину вказаного рішення. Резолютивна частина рішення залишилась без змін. ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Суд Касаційної інстанції в своїй постанові (аркуш 11 постанови) вказує, що у справі не вимагається збирання або додаткової оцінки чи перевірки доказів та обставини справи судом встановлені повно. Таким чином, головуюча по справі в суді першої інстанції Мазай Н.В. дала оцінку доказам по справі, вона досліджувала ці докази, надала в судовому рішенні висновки по цим доказам.

Є законні сумніви у неупередженості судді Мазай Н.В. при фактично повторному розгляді цивільної справи, яку вона вже розглядала, що вона дасть будь-яку іншу оцінку доказам та висновкам по справі, які вона вже встановила.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

У справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також бути безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.?

У Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Просить відвести суддю Мазай Н.В. від цивільної справи №702/199/20 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Монастирищенська виробничо- впроваджувальна фірма «Енергетик» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився. Про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

У підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_4 вважає, що заява про відвід судді повинна бути залишена без розгляду, оскільки вона подана з порушенням строків, передбачених ч. 3 ст. 39 ЦПК України. Крім цього, заява про відвід судді є безпідставною, надуманою.

У підготовче засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» адвокат Коротков А.П. не з`явився. Про дату час та місце підготовчого засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву відповідно до якої просить заяву про відвід судді розглядати у його відсутність.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши заяву, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Згідно п.15.4 Розділ XIII Перехідні положення ЦПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 14 ст. 33 ЦПК України результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2020 справу №702/199/20 (провадження №2/702/163/20) розподілено головуючій судді Мазай Н.В. (а.с.18).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, передбачені ст. 37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 5 ст. 40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Судом встановлено, що в провадженні судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. перебувала цивільна справа №702/725/17 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про стягнення заробітної плати. Позивач як на підставу позову у даній справі посилався на ст. 115, 116 КЗпП України.

Згідно постанови Верховного Суду від 26.02.2020 суддею Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. 04.12.2017 ухвалено рішення, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 30.01.2018 та яким у задоволенні даного позову відмовлено повністю. При ухвалені даного рішення суддею Мазай Н.В. було надано оцінку слідуючим доказам: строковому трудовому договору № 3 від 01.08.2014, рішенню Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12.12.2016, в його незмінній частині згідно рішення Апеляційного суду Черкаської області від 25.01.2017, які залишені без змін згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.07.2017, наказу Товариства № 85 від 21.12.2016, наказу Товариства № 8- від 31.07.2017, наказу ТОВ МВВФ «Енергетик» № 1/1 від 10.01.2017, актам про відсутність на робочому місці заступника директора із загальних питань ОСОБА_2 за періоди: з 10.01.2017 по 31.01.2017, з 01.02.2017 по 28.02.2017, з 01.03.2017 по 31.03.2017, з 03.04.2017 по 28.04.2017, з 11.05.2017 по 31.05.2017, з 01.06.2017 по 30.06.2017, з 03.07.2017 по 31.07.2017, та службовим запискам. Допитано свідків: ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8 .

Так, постановою Верховного Суду від 26.02.2020 рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.12.2017 та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 30.01.2018 змінено в частині правового обґрунтування та відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо - впроваджувальна фірма «Енергетик» про стягнення заробітної плати з мотивів, викладених у цій постанові.

Згідно змісту даної постанови суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального права, а саме помилково мотивував свої висновки посиланням на ст. 94 КЗпП та положення Закону України «Про оплату праці». Працівник, якого незаконно звільнено і рішення про його поновлення на роботі у повному обсязі не виконане, не має права на заробітну плату, так як фактично не виконує роботу через недопущення до неї, тобто положення законодавства про оплату праці на ці правовідносини не поширюють дію, натомість застосуванню підлягає стаття 236 КЗпП України. Крім цього, встановлено, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся в суд із даним позовом до ТОВ «МВВФ «Енергетик» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Позивач як на підставу задоволення позову посилається на ч. 4 ст. 82 ЦПК України відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як доказ до позовної заяви додано постанову Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №702/725/17 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про стягнення заробітної плати.

Тобто, єдиним доказом на обґрунтування даної позовної заяви позивач зазначає постанову Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №702/725/17, у якій суддею Монастирищенського районого суду Черкаської області Мазай Н.В., як головуючою у справі у першій інстанції дано правову оцінку доказам, вирішено спір по суті та ухвалено рішення.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19 суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

У справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також бути безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.?

У Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт прои Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії», і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Посилання представника позивача, як на підставу залишення заяви про відвід судді без розгляду, оскільки дана заява подана не в строк, передбачений ч. 3 ст. 39 ЦПК не можуть бути взяті суддею до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Заява про відвід судді на електронну адресу суду надійшла 27.05.2020, тобто до початку підготовчого засідання, що не суперечить ч. 3 ст. 39 ЦПК України, крім цього заява є достатньо вмотивованою.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що оскільки суддею Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. було дано правову оцінку доказам та вирішено спір між тими самими сторонами про стягнення заробітної плати по суті, суддя оголошувала свої судження щодо доказової спроможності у вирішенні питання про повне виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі, з чим фактично не погодився Верховний Суд у постанові від 26.02.2020, але на що посилається в позовній заяві позивач як на доказ обґрунтованості його позиції, що свідчить про вже сформовану думку щодо тих чи інших обставин справи, з урахуванням вимог ст.6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка передбачає право сторін на справедливий, незалежний і безсторонній суд, заяву представника відповідача ТОВ «МВВФ «Енергетик» Короткова А.П. про відвід судді необхідно задоволити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 36, 39-41, 197, 258-260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» Короткова Андрія Петровича про відвід судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Наталії Вікторівни задовольнити.

Відвести суддю Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Наталію Вікторівну від розгляду цивільної справи № 702/199/20 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Цивільну справу №702/199/20, провадження №2/702/163/20 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі передати до канцелярії Монастирищенського районного суду Черкаської області для повторного розподілу між суддями в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.

Повний текст ухвали складено 29 травня 2020 року.

Суддя Н.В. Мазай