Справа № 541/2812/19
Провадження №2/541/320/2020
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
12 травня 2020 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді - Куцин В.М.,
секретаря судових засідань Євдокимової Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування, третя особа - Хомутецька сільська рада Миргородського району Полтавської області та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування, третя особа - Хомутецька сільська рада Миргородського району Полтавської області
Обґрунтовуючи позов послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , яка являлась бабою ОСОБА_1 ..
Вказану земельну ділянку в порядку спадкування прийняв син померлої та батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .
Однак, за життя ОСОБА_3 не встиг зареєструвати право власності.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
У встановлений законом термін та порядок спадкоємці померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , як доньки померлого, звернулися до державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та прийняли спадщину після померлого у відповідності до ст. 1268 ЦК України. Інший спадкоємець, дружина померлого ОСОБА_6 відмовилась від прийняття спадщини. Факт прийняття спадщини підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі та свідоцтвом про право на спадщину.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла.
Таким чином позивач ОСОБА_1 набула права, на 1/2 всього спадкового майна померлого ОСОБА_3 .
Проте постановою державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. від 10.12.2018 року № 719/02-31 було відмолено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки, яку померлий ОСОБА_3 прийняв після померлої ОСОБА_4 , але право власності не зареєстрував. Підставою для відмови вказано відсутність оригіналу правовстановлюючого документу.
В зв`язку з вищевикладеним, вона вимушена звернутися з вказаним позовом про визнання права власності на Ѕ частину земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.
Ухвалою судді від 19.12.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 29 січня 2020 року відкрито провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2 та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 20.03.2020 підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 (а.с. 245)
ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 246).
Представник Хомутецької сільської ради в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просив справу розглядати без участі представника , при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.244).
Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 16.12.2003 (а.с. 7).
ОСОБА_4 є бабусею ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 від 19.11.1969 , де в графі батька зазначений ОСОБА_3 , свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 24.01.1992, відповідно до якого ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 » та свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 , де в графі мати зазначена ОСОБА_4 (а.с. 36,37,247).
Вказану земельну ділянку в порядку спадкування прийняв син померлої та батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Миргородської міської ради від 13.08.2019 , згідно якої на день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_1 , разом з нею був зареєстрований ОСОБА_3 (а.с. 14) .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 від 18.09.2012 (а.с. 8).
Спадкодавець ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 від 19.11.1969 року та ОСОБА_10 серії НОМЕР_6 від 28.03.1961 року, де в графі батька зазначений ОСОБА_3 , та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 24.01.1992, відповідно до якого ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 », актового запису про укладення шлюбу №381 від 21.12.1985, відповідно до якого ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с.36,37,41,43)
Спадкоємці померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , доньки померлого, у встановлений законом строк звернулися до державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 33,38).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2016 посвідченого державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори Пасічник Світлана Андріївна успадкувала 9/40 часток житлового будинку , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2016 посвідченого державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори Проценко Людмила Андріївна успадкувала Ѕ частку права на частку у статутному фонді Товариства з додатковою відповідальністю «Миргородсервісшляхбуд» (а.с. 31.
Спадкоємець, дружина померлого ОСОБА_6 відмовилась від прийняття спадщини на користь дітей спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 46).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 від 03.04.2014 (а.с. 69).
Постановою державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. від 10.12.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки, яку померлий ОСОБА_3 прийняв після померлої ОСОБА_4 , але право власності не зареєстрував, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с. 11).
Постановою державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. від 07.10.2019 року відмолено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки, яку померла ОСОБА_5 прийняла після ОСОБА_3 , а померлий ОСОБА_3 прийняв після померлої ОСОБА_4 , але право власності не зареєстрував, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 201).
ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про народження останнього серії НОМЕР_8 від 21.11.1986 (а.с. 96).
ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернувся до державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 93).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.2016 посвідченого державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори Проценко Дмитро Леонідович після смерті ОСОБА_5 успадкував 9/80 часток житлового будинку , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 181).
На даний час отримати правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавців, оскільки їх цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент їх смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).
Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.
Відповідно до ст.ст. 524, 525, 527, 548, 549 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі.
В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.
Керуючись ст. 524,529,549 ЦК України (1963 р), ст. ст. 328, 1216, 1217, 1264,1268 ЦК України, ст.ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15 п. 1 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд з моменту проголошення і не пізніше тридцяти днів з дня закінчення карантину встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка міста Миргород, Полтавської області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_9 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець міста Миргород, Полтавської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_10 .

Хомутецька сільська рада Миргородського району Полтавської області , місцезнаходження: вул. Шевченка, 12, Миргородського району, Полтавської області, .

Повне судове рішення складено 21 травня 2020 року.

Суддя: В. М. Куцин