Провадження №2/748/466/20
Єдиний унікальний № 748/823/20
У Х В А Л А

04 травня 2020 року м. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Меженнікова С.П., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженої відповідальністю «СВП ПЛЮС» про зміну формулювання причин звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

14 квітня 2020 року, згідно поштового штемпелю, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кушнеренко Є.Ю., який діє на підставі договору про надання правової допомоги, звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади керуючого магазином ТОВ «СВП ПЛЮС», згідно з наказом № 380/к від 13 березня 2020 року за п. 2 ст. 41 КЗпП України та зобов`язати ТОВ «СВП ПЛЮС» змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з посади керуючого магазином з «у зв`язку з втратою до нього довір`я згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України» на «за власним бажанням, ч. 1 ст. 38 КЗпП України», шляхом внесення зазначених змін до наказу № 380/к від 13 березня 2020 року;

- стягнути з ТОВ «СВП ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні;

- стягнути з відповідача на користь позивача всі понесені процесуальні витрати, в тому числі витрати за правничу допомогу - 6000 (сім тисяч) гривень;

-на підставі ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнити від сплати судового збору.

Під час вивчення матеріалів справи було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 ст. 177 ЦПК України).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 15.10.13 р. № 9-рп/2013 у справі №1-18/2013, під заробітною платою, що належить працівникові необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

За змістом статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці», середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Таким чином, позивачі під час подання позовної заяви у трудових спорах звільняються від сплати судового збору лише щодо вимог про стягнення заробітної плати (її складових частин) та поновлення на роботі.

Як вбачається із позовної заяви, позивач просить:

1) визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 згідно з наказом №380/к від 13.03.2020;

2) змінити формулювання причини звільнення на: «Звільнено за власним бажанням, ч. 1 ст. 38 КЗпП України;

3) стягнути з відповідача заборгованість по зароботній платі.

4) стягнути з відповідача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Позовні вимоги про визнання незаконним звільнення, зміни формулювання причини звільнення і стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є такими, що звільняються від сплати судового збору, а тому клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору по даним вимогам, задоволенню не підлягає.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно із Законом України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, позивачем має бути сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в сумі 1 681 грн. 60 коп. (840, 80 + 840, 80 = 1 681 грн. 60 коп.) та за одну вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні) в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше - 840,80 грн.

Проте, матеріали справи не містять документів, підтверджуючих сплату судового збору за позовні вимоги про визнання незаконним звільнення, зміни формулювання причини звільнення і стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Окрім цього, згідно ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити в тому числі: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, позивач не надав суду розрахунок заборгованості та належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог (немає відомостей про заробітну плату, в тому числі вказання про середньоденну заробітну плату).

Крім того, в порушення п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, зміст вимог в частині стягнення заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є неконкретизованим так як не містить суми, яку просить позивач стягнути.

До того ж, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються. В таких випадках ціна позову визначається відповідно до пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України сумою, яка стягується. Проте, позивачем, дані норми закону взагалі не виконанні.

Крім того, як вбачається із позовної заяви, в ній міститься клопотання по витребування у відповідача доказів.

Між тим, згідно положень ч. 1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Проте, позивачем та його представником - адвокатом Кушнеренко Є.Ю. не дотримано вимоги до подання клопотання про витребування доказів, встановлених ст. 84 ЦПК України, а саме не надано доказів вжитих заходів для отримання доказів самостійно, а саме, доказів отримання відповідачем заяв позивача чи адвокатського запиту про надання документів, які він просить витребувати.

Тому, позивачу необхідно надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру або копії документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; подати позовну заяву із зазначенням ціни позову, суми, яку позивач просить стягнути. У разі наявності клопотань про витребування доказів подати їх у відповідності до вимог ст. 84 ЦПК України, надавши докази вжитих заходів для отримання доказів самостійно, а саме, доказів отримання відповідачем заяв позивача про надання документів, які він просить витребувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 184, 75, 177, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженої відповідальністю «СВП ПЛЮС» про зміну формулювання причин звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 10-ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

У разі подання уточненої позовної заяви чи додаткових документів у зв`язку з виконанням ухвали судді, надати їх у кількості відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Меженнікова