Справа № 489/3201/20
Номер провадження 2/489/2021/20
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Глубоченко О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Миколаївської міської ради (далі - відповідачі), третя особа - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування

встановив

В липні 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті матері відкрилася спадщина на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 (далі - квартира). Нікчемність заповіту на думку нотаріуса призвела до відмови у вчиненні нотаріальних дій. Позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири.

Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують.

Відповідач представника в судове засідання не направив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1999 квартира належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 31.10.1953 ОСОБА_2 є матір`ю позивача.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва в книзі реєстрації актів про одруження 07.03.1996 зроблено запис № 119.

Відповідно до Заповіту від 08.04.2004, посвідченого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Воробйовою Т. А., зареєстрованого в реєстрі № 2-318, подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заповіли належну їм на праві власності квартиру ОСОБА_1 .

Згідно з договором дарування 1/2 частки квартири від 01.10.2007, ОСОБА_3 подарував належну йому 1/2 частину квартири позивачу.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08.11.2007, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 5318.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.11.2007, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири на підставі договору дарування № 6-528 від 01.10.2007.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 22.12.2016, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 4660.

Позивач зверталася до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з метою прийняття спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через нікчемність заповіту.

Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч.2 ст.215 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нотаріус вказав на те, що квартира належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, тому заповіт подружжя є нікчемним, оскільки за приписами ст. 1243 ЦК України подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності.

Проте, позивач є спадкоємицею першої черги після ОСОБА_2 і матеріали спадкової справи не містять заяви про відмову від прийняття спадщини за законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відмова від отримання свідоцтва про право на спадщину за законом і бажання отримати свідоцтво на спадщину за заповітом не є відмовою від прийняття спадщини і не позбавляє позивача права на спадкування за законом.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після ОСОБА_2 , прийняла спадщину шляхом подачі заяви в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а саме 09.06.2017, інших спадкоємців не встановлено,тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, , адреса: 54001. м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Третя особа: Друга Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, , адреса 54056, м. Миколаїв, пр. Миру, буд. 46/1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19.10.2020.

Суддя В. В. Кокорєв