Справа № 291/1239/20
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2020 року
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вчинення дій, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про заборону вчиняти дії, а саме вчиняти дії щодо користування квартирою без згоди позивачки, до вирішення питання між сторонами про можливість спільного користування житлом.
Як вбачається з позову і матеріалів, що до нього додані, даний спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна:квартира по АДРЕСА_1 , якої сторони є власниками 1/2 та 1/2 частини кожна. Позивач , яка проживає у вищевказаній квартирі, несе повністю по утриманню квартири витрати, зазначає, що відповідач отриавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, поставила до відома позивачку про те, що вселиться в неї, буде користуватися на власний розсуд, при цьому сторони не дійшли згоди про порядок користування майном, а тому такі дії відповідачки мають бути заборонені до вирішення питання між сторонами про можливість спільного користування житлом У зв`язку з чим, просить заборонити відповідачці вчиняти дії щодо користування квартирою без згоди позивачки, до вирішення питання між сторонами про можливість спільного користування житлом, та стягнути з відповідача судові витрати.
Відповідно дост.30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннямистатті 181 ЦКдо нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Отже, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.
Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.
Разом з тим правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.
За нормами п.1 ч.1ст.31 ЦПК України, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляду іншого суду.
Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що враховуючи звернення до суду з порушенням правил виключної підсудності, провадження у справі не може бути відкрито в даному суді, а справа підлягає направленню за підсудністю.
Приймаючи до уваги те, положеннямист.30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, за місцем знаходження майна при цьому нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 , знаходиться на території Голосіївського районного суду м.Києва, на думку суду, дану справу передати за підсудністю до Голосіївського районного суду м.Києва.
Спори між судами про підсудність, згідност.32 ЦПК України, не допускаються.
Виходячи з вищевикладеного вважаю позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вчинення дій передати до Голосіївського районного суду м.Києва для прийняття до провадження.
Враховуючи вищевикладене, керуючись п.1 ч.1, ч.3 ст.31, ст. ст.32,27, ст.187 ЦПК України, -
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя О. В. Митюк.