Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 12 лютого 2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 12 лютого 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 92 у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області. Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 23 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації народжень 23 Квітня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 606. Батько - громадянин України ОСОБА_2 . Мати - громадянка України ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва шлюб між чоловіком ОСОБА_2 , і дружиною ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 847 від 11 вересня 2007 року.

Повне відчуження Відповідача як батька до свого сина було помітне ще під час перебування у шлюбі. В подальшому, Позивач помітила, що Відповідач цілком втратив цікавість до свого сина, та після розірвання шлюбу взагалі не цікавиться його життям та зовсім не виявляє батьківських почуттів і не виконує свій батьківський обов`язок.

Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва», виданого на запит адвоката Єрмак О.В., ОСОБА_4 , 2005 року народження, спостерігається в КНП ЦПМСД Дарницького району. Батько дитини ОСОБА_2 не звертався до даного закладу із запитом про одержання інформації щодо стану здоров`я свого сина ОСОБА_4 . На амбулаторний прийом лікарів дитину супроводжує мати, записи про присутність батька під час амбулаторних прийомів - відсутні.

Згідно характеристики з школи І-ІІІ ступенів № 309 Дарницького району м. Києва, ОСОБА_4 , 2005 року народження, останній навчається в школі І-ІІІ ступенів № 309 Дарницького району м. Києва з 2012 року. ОСОБА_2 , батько учня ОСОБА_4 , не бере участі у вихованні сина. Не цікавиться не успішністю ОСОБА_4 , ні начальним процесом. Жодного разу не відвідував батьківські збори, змагання, у яких брав участь його син. Вихованням і навчанням ОСОБА_4 займається його мати, котра бере активну участь у житті класу і школи, приділяє багато уваги вихованню сина.

Згідно заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно виконавчого документа № 2-2935 від 30.05.2007 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, з ОСОБА_2 стягується аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 27.03.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.11.2019 року заборгованість по аліментам згідно виконавчого листа становить 64709 грн. 00 коп.

Враховуючи вище викладене, вважає, що поведінка Відповідача свідчить про те, що він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не приймає жодної участі у житті дитини і не бажає приймати участі в майбутньому, що обумовлює необхідність звернення з відповідним позовом.

Просила суд позбавити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати ( а. с. 2-7 ).

Ухвалою судді від 26 грудня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено в підготовче судове засідання у справі на 09 годину 30 хвилин 30 січня 2020 року ( а. с. 35-36 ).

Ухвалою суду 03 березня 2020 року залучено в якості третьої особи Орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації ( а. с. 79-80 ).

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 годину 30 хвилин 26 травня 2020 року ( а. с.119-121 ).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Борисенко О.В. не з`явилися, судом 25.05.2020 року за вх. № 19498 отримано клопотання, яке підписано представником позивача, в якому останній просив суд провести судове засідання, яке призначено на 15 годину 30 хвилин 26.05.2020 року без участі позивача та його представника та позов задовольнити. Проти розгляду справи у відсутність відповідача не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 02.03.2020 року за вх. № 8120 судом отримано від останнього заяву, в якій просив справу за позовом ОСОБА_1 до нього про позбавлення батьківських прав розглядати у його відсутність. Позов визнає та не заперечує проти позбавлення батьківських прав ( а. с. 71 ).

Третя особа Орган опіки і піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення, з якого вбачається, що судову повістку було отримано 12.05.2020 року.

Третя особа Орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, 14.04.2020 року за вх. № 14339 судом отримано лист, за підписом начальника служби Корніяка Л.Г., в якому просили розгляд справи проводити за відсутності представника служби, повністю покладаються на думку суду та просять взяти до уваги матеріали, які знаходяться в справі ( а. с. 112 ).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Інших заяв та клопотань з боку учасників судового розгляду на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 12 лютого 2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 12 лютого 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 92 у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області ( а. с. 11 ).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 23 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації народжень 23 Квітня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 606, де батько зазначений громадянин України ОСОБА_2 , а мати громадянка України ОСОБА_1 ( а. с. 12 ).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва шлюб між чоловіком ОСОБА_2 , і дружиною ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 847 від 11 вересня 2007 року ( а. с. 13 ).

Згідно свідоцтва про шлюб від 01 серпня 2014 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за № 1754, шлюб було укладено між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , де прізвище після державної реєстрації чоловіка та дружини - ОСОБА_1 ( а. с. 14 ).

Відповідно виконавчого документа № 2-2935 від 30.05.2007 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, з ОСОБА_2 стягується аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 27.03.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.11.2019 року заборгованість по аліментам згідно виконавчого листа становить 64709 грн. 00 коп. ( а. с. 19 ).

З довідки про місця проживання особи вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 22.11.2012 року по теперішній час ( а. с. 17 ).

Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва», виданого на запит адвоката Єрмак О.В., ОСОБА_4 , 2005 року народження, спостерігається в КНП ЦПМСД Дарницького району. Батько дитини ОСОБА_2 не звертався до даного закладу із запитом про одержання інформації щодо стану здоров`я свого сина ОСОБА_4 . На амбулаторний прийом лікарів дитину супроводжує мати, записи про присутність батька під час амбулаторних прийомів - відсутні ( а. с. 18 ).

Згідно характеристики з школи І-ІІІ ступенів № 309 Дарницького району м. Києва, ОСОБА_4 , 2005 року народження, останній навчається в школі І-ІІІ ступенів № 309 Дарницького району м. Києва з 2012 року. ОСОБА_2 , батько учня 8-Б класу ОСОБА_4 , не бере участі у вихованні сина. Не цікавиться не успішністю ОСОБА_4 , ні начальним процесом. Жодного разу не відвідував батьківські збори, змагання, у яких брав участь його син. Вихованням і навчанням ОСОБА_4 займається його мати, котра бере активну участь у житті класу і школи, приділяє багато уваги вихованню сина ( а. с. 15 ).

Згідно заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а. с. 20 ).

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по виханню дитини.

Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таке рішення має бути прийнято з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка фактично позбавлена його батьківського піклування.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року ( справа № 631/2406/15-ц провадження № 61-36905св18 ).

Отже, відповідач не надав до суду жодного доказу, пояснень та заперечень в спростовування доводів позивача.

Навпаки, в матеріалах справи міститься заява відповідача ОСОБА_2 , яка спрямована компетентним органам та нотаріально засвідчена, з якої вбачається, що ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Правові наслідки ст. 166 СК України у зв`язку з позбавленням його батьківських прав, йому відомі.

Крім того, звертаючись до суду 02 березня 2020 року з заявою, відповідач позов визнав та не заперечував про позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні.

Отже, наявність вищезазначених у матеріалах справи заяв, свідчить про свідоме не бажання відповідача ОСОБА_2 виконувати батьківські обов`язки щодо його дитини.

Всі наведені вище факти, як кожен окремо так в сукупності, свідчать проте, що відповідач ОСОБА_2 , свідомо ухиляється від покладеного на нього обов`язку по виховання свого сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на його утримання та не цікавиться дитиною.

Відповідно до статті 76 ЦПК Країни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частина 1 статті 81 ЦПК України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, в судовому засіданні під час розгляду вказаної справи знайшло свого підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 164 СК України ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина та не бажає це робити, що підтверджує наявна в матеріалах справи заява, якою останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Лист, який отримано судом 14 квітня 2020 року за вх. № 14339 від Органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї зазначає, що відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_3 , неповнолітня дитина тимчасово проживає лише впродовж двох місяців 2020 року. Родина на території Бориспільського району не зареєстрована. Житлове приміщення не належить ні матері дитини ні самій дитині. Неповнолітня дитина не навчалась і не навчається в навчальних закладах на території району та не перебувала і не перебуває на обліку в медичній амбулаторії с. Гора. Таким чином, відсутня інформація про участь батька у вихованні та житті дитини.

В матеріалах справи відсутній висновок органу опіки і піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, однак такий висновок не є обов`язковим для суду (частини п`ять, шість статті 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2020 року справа № 753/2025/19, провадження № 61-1344св20.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

А тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позивач при звернені до суду з позовом понесла витрати, понесення яких підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією про сплату № 34052 від 28.11.2019 року у розмірі 768,40 гривень, то така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 166 СК України, ст. ст. 2, 5, 12, 19, 76, 77, 79, 80, 81, 82, 89, 128, 130, 131, 141, 247, 206, 263, 273, 353, 354 ЦПК України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 гривень ( сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса для листування: АДРЕСА_5 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_5 );

Третя особа: Орган опіки і піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, ( адреса місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул. Кошиця, 11 );

Третя особа: Орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації ( адреса місцезнаходження: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 74 ).

Повний текст судового рішення складено 26 травня 2020 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов