Справа № 283/1663/20
провадження №2/283/539/2020
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2020 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Пух Н.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Малині в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

10.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тростяниця Малинського району Житомирської області помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельні частки (паї), площею 6,7га та 3,99га, які перебували у колективній власності КСП «Джерело», розташовані на території Устинівської сільської ради Малинського району. Дані земельні ділянки за життя належали двоюрідним сестрам ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після їх смерті ОСОБА_4 прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак правовстановлюючі документи на дане нерухоме майно відсутні, а тому ОСОБА_1 в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права не в змозі.

Отже, позивач просить суд встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом управління і володіння спадковим майном; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом управління та володіння спадковим майном; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) на території Устинівської сільської ради Малинського району Житомирської області, площею 3,99га, яка перебуває у колективній власності КСП «Джерело», яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , як за спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті свого батька; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) на території Устинівської сільської ради Малинського району Житомирської області, площею 6,75га, яка перебуває у колективній власності КСП «Джерело», яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , як за спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті свого батька.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, відмовився від своєї частки у спадковому майні після смерті батька ОСОБА_4 на користь позивача, просив справу розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 подала заяву, згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, відмовилася від своєї частки у спадковому майні після смерті батька ОСОБА_4 на користь позивача, просила справу розглядати без її участі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позовну заяву такою, що підлягає до часткового задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Чоповичи Малинського району Житомирської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис про смерть №8 (а.с.22).

За життя ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «Джерело», площею 6,75га на території Устинівської сільської ради Малинського району Житомирської області, що підтверджується довідкою Устинівської сільської ради №293 від 20.12.2019 року (а.с.25).

У ОСОБА_5 була рідна сестра - ОСОБА_6 , якій також належало право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «Джерело», площею 3,99га на території Устинівської сільської ради Малинського району Житомирської області, що підтверджується довідкою Устинівської сільської ради №294 від 20.12.2019 року (а.с.24).

Отже, після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_6 прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідками №299 та №300, виданими 24.10.2019 року виконавчим комітетом Устинівської сільської ради Малинського району (а.с.26).

За життя ОСОБА_6 склала заповіт на користь свого двоюрідного брата ОСОБА_4 , який посвідчений 12.11.1998 року секретарем Устинівської сільської ради Малинського району Струтинською С.М. (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис про смерть №6 (а.с.21). Після її смерті за заявою ОСОБА_4 в Малинській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №147-1998 (а.с.92-93).

З довідки №334, виданої 20.12.2019 року виконкомом Устинівської сільської ради Малинського району вбачається, що після смерті ОСОБА_6 фактично в управління і володіння спадковим майном її брат ОСОБА_4 (а.с.27).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тростяниця Малинського району Житомирської області помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис про смерть №6 (а.с.20) та свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 (а.с.19). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с.16).

Протягом встановленого законом шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини позивач, її брат ОСОБА_2 , сестра ОСОБА_3 та мати ОСОБА_11 звернулися до Малинської державної нотаріальної контори з метою реалізації своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_11 відмовилася від спадщини після смерті чоловіка на користь дітей. Отже, за наслідками звернення спадкоємців до нотаріальної контори була відкрита спадкова справа (а.с.30-78) та видані Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 (по 1/3 частці донькам ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та сину ОСОБА_2 ), а також на грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаціями АТ «Державний ощадний банк України» (по 1/3 частці донькам ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та сину ОСОБА_2 ).

В подальшому, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко І.В. з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 на спадкове майно - право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Джерело», що належала двоюрідним сестрам спадкодавця - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Однак вмотивованою постановою від 11.02.2020 року нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно (а.с.9).

Сестра позивача ОСОБА_3 та брат позивача ОСОБА_2 на спадкове майно не претендують.

Мотиви та застосовані норми права.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР.

Аналіз досліджених доказів в їх сукупності дає підстави для відмову у задоволенні вимог заяви, так як судом встановлено, що за заявою ОСОБА_4 в Малинській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №147-1998 після смерті ОСОБА_6 .

Дана обставина виключає необхідність встановлення факту прийняття спадщини у судовому порядку.

Щодо позовної вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 на земельні частки (паї) після смерті її батька ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З частини першої статті 1270 ЦК України вбачається, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (ч.1 ст.1273 ЦК України).

Оскільки з матеріалів справи встановлено, що після смерті ОСОБА_4 заяви до нотаріальної контори подали ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яким нотаріусом було роз`яснено, що заява про прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття, а також роз`яснено норми цивільного законодавства, які стосуються відносин спадкування, то таким чином вважається, що спадщину після смерті батька прийняли всі його діти.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13» - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, а не визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Щодо позовної вимоги, яка стосується встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом управління і володіння спадковим майном, суд зазначає, що аналіз досліджених доказів в їх сукупності дає підстави для задоволення цієї вимоги, так як встановлено факт, що ОСОБА_6 вступила в управління і володіння спадковим майном після смерті своєї сестри ОСОБА_5 , оскільки доглядала за житловим будинком, підтримувала його в належному стані, користувалася домоволодінням, обробляла земельні ділянки.

Встановлення даного факту має юридичне значення, бо від нього залежить право позивача на реалізацію своїх спадкових прав.

Визнання даного факту не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Судові витрати позивач просить не стягувати з відповідача, а тому вони вважаються фактично понесеними.

Керуючись ст. 12,23,76,81,141,200,258,265,273,ч.2 ст.315,ст.354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити факт прийняття ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис про смерть №6) спадщини, що відкрилася після смерті її сестри ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області, актовий запис про смерть №8.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя