ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 679/13/20
Провадження № 22-ц/4820/1180/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 679/13/20 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2020 року у складі судді Базарника Б.І. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Нетішинської міської ради, ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільський земельний центр» про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування запису про державну реєстрацію права власності та державної реєстрації земельної ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Нетішинської міської ради від 24 листопада 2017 року № 36/2013 «Про затвердження ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 23814936 від 05 грудня 2017 року про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, а також скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:1493, площею 0,1 га, місце розташування : АДРЕСА_1 , цільове призначення : для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 березня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТзОВ «Подільський земельний центр».

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2020 року провадження в справі закрито, повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду згідно квитанцією № 0.0..1 від 20 листопада 2019 року, що становить 1152 грн.60 коп., стягнуто з Нетішинської міської ради, ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу по 2 677 грн. 78 коп. з кожного.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не погодилося з ухвалою суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат, оскільки на думку апелянта, обов`язковою умовою для стягнення судових витрат із відповідачів на користь позивача є задоволення відповідачами позовних вимог після пред`явлення позову, а в даному випадку позивач відмовився від заявлених позовних вимог внаслідок досягнення згоди між сторонами по справі, але спір між сторонами був вирішений іншим способом, ніж хотів позивач. Так відповідачем ОСОБА_2 внесено зміни до документації із землеустрою, на підставі якої здійснювалася реєстрація в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:1493, а Державним кадастровим реєстратором на підставі внесених змін до документації із землеустрою внесено зміни в Державний земельний кадастр, зокрема відомості про координати земельної ділянки, внаслідок чого усунено накладання земельних ділянок позивача і ОСОБА_2 , тому і відпала необхідність в задоволенні позовних вимог. У зв`язку з чим, апелянт вважає, що судом неправомірно стягнуто з відповідачів понесені позивачем витрати правову допомогу, з врахуванням ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Тому, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області просило скасувати ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2020 року в частині стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу вважає ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2020 року незаконною та необґрунтованою. Апелянт вказує, що суд в своїй ухвалі безпідставно зазначив, що позивач відмовляється від позову саме зв`язку з тим, що відповідачі добровільно задовольнили його вимоги, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував обставину добровільного задоволення відповідачем вимог позивача, також в матеріалах справи відсутня відповідна заява позивача або його представника про відмову від позову. Апелянт вказує, що він в ході розгляду справи категорично не висловлював позицію про відмову від позову, а навпаки вважає за необхідне розглянути його по суті заявлених вимог. Таким чином, суд першої інстанції безпідставно та помилково закрив провадження у справі на підставі відмови позивача чим допустив грубе порушення його процесуальних прав.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2020 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому вказує, що він не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В матеріалах справи відсутня відповідна його окрема письмова заява чи його представника про відмову в позові, не зазначав він такої вимоги в заяві по суті справи. ОСОБА_1 вказує, що він категорично не висловлював позицію про відмову від свого позову а навпаки вважає за необхідне розглянути справу по суті. Таким чином суд першої інстанції безпідставно та помилково закрив провадження в справі. В своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області задовольнити частково, скасувати ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2020 року та стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на його користь понесені ним судові витрати.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вказує, що категорично не погоджується з вимогами поданої апеляційної скарги, оскільки вона вжила всіх заходів для позасудового вирішення спору, зокрема звернулася до органів державної влади для внесення зміни до документації із землеустрою на підставі якої здійснювалася реєстрація в Державному земельному кадастрі земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:1493, таким чином шляхом внесення відомостей про координати поворотних точок меж вказаної земельної ділянки було врегульовано спір про накладення їх з позивачем поворотних точок земельних ділянок. Тому ОСОБА_2 вважає неможливим продовження розгляду позовних вимог позивача оскільки на даний час відсутній предмет спору, а тому не має підстав для скасування ухвали суду першої інстанції. Проте, ОСОБА_2 вважає можливим скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 по 2 677 грн 78 коп витрат на правову допомогу, хоча нею вже ці кошти сплачені на користь позивача.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області також подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вважає вимоги апелянта є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки позивач усно заявив клопотання про відмову від позову у зв`язку із добровільним задоволенням відповідачами його позовних вимог та стягненням з відповідачів понесених позивачем витрат на судовий збір та правову допомогу. Крім того, зазначає управління, що в Державному земельному кадастрі усунено накладення спірних земельних ділянок тому відпала необхідність задоволення судом заявлених ОСОБА_1 позовних вимог. Відомості про земельну ділянку позивача внесені 20 березня 2020 року до Державного земельного кадастру, що підтверджується копією Поземельної книги на земельну ділянку позивача з кадастровим номером :02:003:1597, який наявний в матеріалах справи.

Нетішинська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому вважає її необґрунтованою та незаконною. При цьому, вказує, що сторони по справі досягнуто згоди у вирішенні спірних питань іншим способом, зокрема без необхідності задоволення заявлених позивачем вимог, зокрема ОСОБА_2 були внесені зміни до документації із землеустрою на підставі якої здійснювалася реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:1493 в Державному земельному реєстрі і на підставі внесених виправлень у Державному земельному кадастрі Державним реєстратором відділу м. Нетішині міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішин Головного управління 17 березня 2020 року було внесено зміни до відомостей щодо координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:1493, що підтверджується копіями Поземельних книг на земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як наслідок в Державному земельному кадастрі вже усунено накладенні спірних земельних ділянок та відпала необхідність задоволення судом позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю, а апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області - частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження в справі, суд виходив з того, що позивач ОСОБА_1 відмовився від позові і така відмова прийнята судом, однак колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Нетішинської міської ради від 24.11.2017 року № 36/2013 «Про затвердження ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд»; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 23814936 від 05.12.2017 року про державну реєстрацію за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:023:0060, площею 0,1 га , місце розташування: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:023:0060, площею 0,1 га, місце розташування: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Підставою подачі позову позивач зазначив, ту обставину, що спірна земельна ділянка частково накладається на земельну ділянку, яка перебуває у його приватній власності.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень учасників справи та апеляційної скарги після подачі позову відповідачем ОСОБА_2 були внесені зміни до документації із землеустрою, на підставі яких здійснювалась реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, внаслідок чого державним кадастровим реєстратором внесено в зміни в Державний земельний кадастр у відомості про координати поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :04:023:0060.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За змістом даних норм ЦПК України позивач повинен надати суду письмове клопотання про відмову від позову та закриття провадження в справі з цих підстав або заявити суду усне клопотання про це.

Однак в матеріалах справи відсутнє письмове клопотання позивача ОСОБА_1 або його представника в межах наданих повноважень на представництво інтересів в суді про відмову від позову та закриття провадження в справі з цих підстав.

Як видно з протоколу судового засідання від 23 квітня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 просив залишити позов без розгляду. Інші учасники справи щодо залишення позову без розгляду не заперечували.

Відтворенням технічного запису судового засідання від 23 квітня 2020 року встановлено, що представник позивача пославшись на ч. 3 ст. 142 ЦПК України вказав, що не підтримує позовних вимог, однак просить суд стягнути на користь позивача судові витрати.

Після цього головуючий задав питання представнику позивача: «Чи правильно суд розуміє, що Ви заявляєте клопотання про залишення без розгляду позовних вимог, однак просите суд стягнути витрати на правову допомогу та судовий збір?».

На вказане питання представник позивача відповів ствердно та його позицію підтримав сам позивач.

Інших клопотань про відмову від позовних вимог та закриття провадження в справі представник позивача та сам позивач не заявляли.

Отже за таких обставин слід дійти висновку, що представник позивача та сам позивач заявили суду усне клопотання про залишення позову без розгляду, а клопотань про відмову від позовних вимог та закриття провадження в справі в усному порядку не заявляли.

З врахуванням викладеного слід дійти висновку, що ні позивача, ні його представник ні в письмовому, ні в усному порядку клопотань про відмову від позовних вимог та закриття провадження в справі суду не заявляли, а відтак у суду були відсутні підстави для постановлення ухвали про закриття провадження в справі в зв`язку з відмовою позивача від позову згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Таким чином суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, в зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Однак при цьому колегія суддів вважає, що клопотання апелянта про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1. 2. 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В даному випадку апеляційний суд повертає справу для продовження розгляду, а тому згідно ст. 141 ЦПК України апеляційний суд не можу вирішувати питання про розподіл судових витрат на цій стадії цивільного процесу, вказані судові витрати підлягаю розподілу при вирішенні спору по суті відповідним судом.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області задовольнити частково.

Ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2020 року скасувати та направити дану цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2020 року.

Судді: А.М. Костенко Р.С. Гринчук

Л.М. Грох