Справа № 2033/2-779/11
Провадження № 2-в/645/6/20
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мартинової О.М.,

секретар судових засідань Костін О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.04.2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління МВС України в Харківський області про тимчасову відмову виїзду за кордон,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про тимчасову відмову у праві виїзду за межі України задоволені.

21 квітня 2020 року до суду надійшла заява від відповідача про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2011 року, ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про тимчасову відмову у праві виїзду за межі України.

Обґрунтовуючи підстави для перегляду заочного рішення, відповідач вказує, що 22 липня 2019 року намагаючись перетнути кордон на Митному посту «Гоптівка» було відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України у зв`язку із наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей про тимчасове обмеження у праві виїзду на підставі вище зазначеного рішення. Ознайомившись з матеріалами справи 21.02.2020 року дізнався про наявність судового рішення, однак, окрім самого рішення будь - які інші документи в матеріалах справи були відсутні у зв`язку з їх знищенням. Нотаріус, який посвідчував договір позики та здійснював вище зазначений виконавчий напис, наразі не працює. Однак, 19.03.2020 року Харківський державний нотаріальний архів видав фотокопію Договору позики від 22.05.2009 року та зазначив, що документів стосовно виконавчого напису в матеріалах справи немає. На підставі зазначеного виконавчого напису 16.10.2009 року Фрунзенським ВДВС Харківського МУЮ відкрито виконавче провадження. Проте, ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження не вдалося, оскільки виконавцем було повідомлено, що відповідно до п. 9.9 порядку роботи з документами в органах державної служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три року, відтак матеріали справи даного виконавчого провадження були знищені. Таким чином, має необхідність клопотати про відновлення строків на перегляд заочного рішення від 22.04.2011 року.

Щодо незаконності даного заочного рішення, відповідач зазначає, що категорично незгоден з позицією суду, оскільки розгляд справи був проведений однобічно, без дослідження інших обставин справи, виключно на наданих позивачем документах. Таким чином, заочне рішення прийняте Фрунзенським районним судом м. Харкова від 22.04.2011 року з перевищенням передбачених законом процесуальних повноважень, тому відповідач просить скасувати заочне рішення від 22.04.2011 року і призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду заяви належним чином, однак відповідач надав заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за його відсутності та представника,а також зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду заяви належним чином, причини не явки суду не відомі.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Умови проведення заочного розгляду справи станом на 22.04.2011 року визначались нормою ст. 224 ЦПК України в редакції 2004 року, якими були неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними; ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів у справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи; неявка у судове засідання всіх відповідачів у разі участі у справі кількох відповідачів.

Відповідно до п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ч. 3 ст. 287 ЦПК України встановлює, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Посилання відповідача на причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд вважає поважними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи відповідач копію рішення не отримав.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Згідно листа Верховного Суду України від 01.05.2007 року «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішення у цивільних справах», правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, зокрема якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про часта місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини не явки з поважних причини і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного ви рішення справи.

Судом встановлено, що заінформацією архіву Фрунзенського районного суду м. Харкова, цивільну справу № 2-779/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління МВС України в Харківській області, про тимчасову відмову у праві виїзду за межі України, закінченої ухваленням рішення, знищено. В архіві збереглось лише рішення суду від 22 квітня 2011 року по вказаній справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2020 року відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-779/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління МВС України в Харківській області про тимчасову відмову у праві виїзду за межі України в частині змісту заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2011 року по цивільній справі № 2-779/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління МВС України в Харківській області, про тимчасову відмову у праві виїзду за межі України, відповідно до якого позов ОСОБА_2 задоволено:

Тимчасово відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , (Паспорт: серія НОМЕР_2 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області, 28.11.1995 р.) у виїзді за кордон, до виконання ним зобов`язань за Договором позики від 22 травня 2009 р. та Виконавчим написом нотаріуса від 26.09.2009 р. (в реєстрі за № 4792). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (витрати по сплаті судового збору у розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37,00 грн. Вказана ухвала набрала законної сили.

Отже враховуючи, що матеріали цивільної справи за якими було ухвалене заочне рішення були знищені за закінченням строку зберігання, проте ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2020 року було відновлено втрачене судове провадження, однак суд позбавлений можливості перевірити доводи заявника зазначені останнім у своїй заяві.

В рішенні суду зазначено, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Окрім того, встановлено, що заява про перегляд заочного рішення надійшла до суду 20.03.2020 року. Проте, як заявник зазначає, що ознайомившись з матеріалами справи 21.02.2020 року він дізнався про наявність даного судового рішення. Однак суд не має змоги встановити вперше чи повторно ознайомлювався він з матеріалами цивільної справи та отримувалось рішення відповідачем, оскільки цивільна справа на даний час знищена.

Що стосується посилання заявника щодо незаконності вказаного заочного рішення, то відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 22.04.2011 року, а лише зазначає їх у своїй заяві без надання будь-яких на це письмових доказів.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.284-288 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 22 квітня 2011 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2011 року у справі по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління МВС України в Харківський області про тимчасову відмову виїзду за кордон.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2011 року, ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління МВС України в Харківський області про тимчасову відмову виїзду за кордон - залишити без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя