Справа № 723/759/20
Провадження № 2/723/1287/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої судді Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина. В тому числі на домоволодіння, яке складається з: житлового будинку літ «А-1» вартістю 98918грн., тамбора літ «а» вартістю 1679грн., сараю літ. «Б» вартістю 22956 грн., сараю літ. «В» вартістю 14416грн., сараю літ. «Г» вартістю 6452грн., вбиральні літ. «Д» вартістю 2320грн., підвала з входом літ «Пд/Вх» вартістю 5474грн., воріт з хвірткою №1, вартістю 7613грн., огорожі №2 вартістю 4698грн., криниці літ №3, вартістю 2587грн., всього на загальну суму 167113грн., яке знаходиться в АДРЕСА_1 . Самочинно збудовані будівлі і споруди відсутні. Вказане майно розташоване на земельній ділянці, 0,35га, із яких 0,08га за цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Домогосподарство в якому проживала спадкодавець, станом на квітень 1991року відносилось до категорії колгоспного двору, членами якого були - спадкодавець ОСОБА_3 /мама/ та дочка позивача ОСОБА_4 - відповідачка по справі. Відповідно до вимог ст.123 ЦК України в редакції 1961 року (норма права яка діяла на час відкриття спадщини) їх частки є рівними і кожному належить по 1/2 частці майна колгоспного двору.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 являється позивач як син спадкодавця, він своєчасно прийняв спадщину після смерті мами, адже вступив в управління і володіння спадковим майном, оскільки доглядав та ремонтував спадкове домоволодіння обробляв присадибну земельну ділянку. Інші спадкоємці відсутні.

Однак оформлення права на спадщину через нотаріальну контору для позивача є неможливим через відсутність необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів.

Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку літ «А-1», тамбора літ «а», сарая літ. «Б», сарая літ. «В», сарая літ. «Г», вбиральні літ. «Д», підвала з входом літ «Пд/Вх», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, криниці літ №3, що становить сто відсотків домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву у якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі і просить визнати за ОСОБА_1 право власності на майно після смерті ОСОБА_3 .. Зазначила, що не виявляє бажання та наміру офіційно визнати за собою та зареєструвати право спільної сумісної власності на частку в майні колгоспного двору та відмовляється від права на Ѕ частину у вищезазначеному домоволодінні, яке розташоване в АДРЕСА_1 . На користь батька ОСОБА_1 ..

Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина. В тому числі на домоволодіння, яке складається з: житлового будинку літ «А-1» вартістю 98918грн., тамбора літ «а» вартістю 1679грн., сараю літ. «Б» вартістю 22956 грн., сараю літ. «В» вартістю 14416грн., сараю літ. «Г» вартістю 6452грн., вбиральні літ. «Д» вартістю 2320грн., підвала з входом літ «Пд/Вх» вартістю 5474грн., воріт з хвірткою №1, вартістю 7613грн., огорожі №2 вартістю 4698грн., криниці літ №3, вартістю 2587грн., всього на загальну суму 167113грн., яке знаходиться в АДРЕСА_1 . Самочинно збудовані будівлі і споруди відсутні. Вказане майно розташоване на земельній ділянці, 0,35га, із яких 0,08га за цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Домогосподарство в якому проживала спадкодавець, станом на квітень 1991року відносилось до категорії колгоспного двору, членами якого були - спадкодавець ОСОБА_3 /мама/ та дочка позивача ОСОБА_4 - відповідачка по справі. Відповідно до вимог ст.123 ЦК України в редакції 1961 року (норма права яка діяла на час відкриття спадщини) їх частки є рівними і кожному належить по 1/2 частці майна колгоспного двору.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 являється позивач як син спадкодавця, він своєчасно прийняв спадщину після смерті мами, адже вступив в управління і володіння спадковим майном, оскільки доглядав та ремонтував спадкове домоволодіння обробляв присадибну земельну ділянку. Інші спадкоємці відсутні.

Відповідач не прийняла спадщину, відмовляється від своєї частки на користь позивача.

Оформлення права на спадщину через нотаріальну контору для позивача є неможливим з огляду на відсутність необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів.

Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1266, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, що складається з житлового будинку літ «А-1», тамбора літ «а», сарая літ. «Б», сарая літ. «В», сарая літ. «Г», вбиральні літ. «Д», підвала з входом літ «Пд/Вх», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, криниці літ №3, що становить сто відсотків домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: