печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"05" червня 2020 р. Печерський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Волкової С.Я., секретаря судових засідань Бурого Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Прокуратури Дніпропетровської області Стретович М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у режимі відеоконферензв`язку із Довгинцевським районним судом міста Кривого Рогу клопотання відповідача Прокуратури Дніпропетровської області про закриття провадження у справі,

установив:

ОСОБА_2 18.11.2019 р. звернувся до суду із позовом до відповідачів Державної казначейської служби України, Прокуратури Дніпропетровської області, в якому просить визнати незаконними дії Прокуратури Дніпропетровської області в частині блокування прийняття законного та остаточного рішення по справі та незаконну бездіяльність в частині неприйняття рішення по кримінальній справі (провадженню); стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Державної казначейської служби України причинену моральну шкоду у розмірі 800 000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що відносно нього було винесено постанову про припинення кримінального переслідування, Прокуратура Дніпропетровської області зобов`язана прийняти постанову, якою у місячний термін з дня його звернення визначити розмір відшкодовуваної йому шкоди, але не виконала свій обов`язок.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2019 р. відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Прокуратура Дніпропетровської області подала клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що спір щодо визнання незаконними дій прокуратури в частині прийняття рішення не може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 2 ч. 1 ст. 4 КАСУкраїни публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно пункту 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Так, позовна вимога про визнання незаконною бездіяльністьПрокуратури Дніпропетровської області в частині неприйняття рішення по кримінальній справі (провадженню) пов`язана з тим, що ОСОБА_2 з 19.07.2011 р. не може реалізувати право щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно пункту 15 ч. 1 ст. 13 КПК України прокурор - це особа, які обіймає посаду, передбачену ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах її повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у його процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення таких повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладається, зокрема, функція нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство.

Коло повноважень прокурора у процесі здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням передбачене ч. 2 ст. 36 КПК України.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений скасувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про прокуратуру» рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскаржені слідчому судді на етапі досудового провадження, визначений у ч. 1 ст. 303 КПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Статтею 236 КПК України, 1960 року передбачалось, що скарга на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подається вищестоящому прокуророві, який її розв`язує в порядку і в строки, що передбачені статтями 234 і 235 цього Кодексу. Дії прокурора можуть бути оскаржені до суду. Скарги на дії прокурора розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Отже з цього вбачається, що під час досудового розслідування прокурор виконує процесуальні функції, оскарження яких відбувається в порядку та за правилами, встановленими норами кримінального процесуального права. На думку позивача, оскаржувані дії прокуратури блокували прийняття остаточного рішення у кримінальній справі, були прийняті у формі процесуальних рішень - постанов, з дотриманням вимог ст. 227 КПК України, 1960 р. та ст. 36 КПК України, 2012 р. За таких обставин спір щодо визнання незаконними дій Прокуратури Дніпропетровської області в частині неприйняття рішення по кримінальній справі пов`язано з тим, що ОСОБА_2 з 19.07.2011 р. не може реалізувати право щодо відшкодування матеріальної шкоди, завдано йому внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності.

Правовідносини, пов`язані з відшкодуванням особі шкоди, завданої органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, врегульовані статтею 130 КПК України і Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Згідно ч. 2 ст. 2 означеного закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках закриття кримінального провадження за відсутності події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримання.

Статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено оскарження до суду відповідно до положень цивільного процесуального законодавства постанови (ухвали) про відшкодування шкоди у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою).

Втім ОСОБА_2 при зверненні до суду вказує про противоправні дії та бездіяльність органів прокуратури щодо визначення розміру шкоди, що підлягає йому до відшкодування.

Суд, вивчивши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, вважає, що суду не підсудна справа за позовом ОСОБА_2 , оскільки позивач оскаржує дії відповідача суб`єкта владних повноважень, тому ОСОБА_2 звернувся до некомпетентного суду. При таких обставинах провадження у справі слід закрити.

Згідно частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Позивачу роз`яснити право звернутися до суду в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 ст. 205, ст. 206 ЦПК України,

ухвалив:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю та діями Прокуратури Дніпропетровської області - закрити.

Позивачу роз`яснити право звернутися до суду в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва. Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду може бути подано протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Волкова С.Я.