Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2020 р. Справа153/263/20

Провадження2/153/61/20-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т. Ю.

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійний вимог на предмет спору на стороні позивача Служби у справах дітей Ямпільської РДА Вінницької області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійний вимог на предмет спору на стороні позивача Служби у справах дітей Ямпільської РДА Вінницької області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав, в якій просив: позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги мотивував тим, що він є рідним дядьком ОСОБА_3 , 2005 року народження. ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Ямпіль Вінницької області померла його рідна сестра ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , 2005 року народження. Зазначив, що після одруження його сестра ОСОБА_4 змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Після смерті сестри з ним залишилась проживати і перебувати на його повному утриманні і вихованні її дочка (його племінниця) ОСОБА_3 , 2005 року народження. Вказав, що відповідач проживає за іншою адресою у селі Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, не приймає участі у вихованні та піклуванні доньки та самоусунувся від виконання своїх батьківських прав, і це стало підставою звернутися йому до суду із цим позовом з метою захисту майнових та не майнових прав племінниці в її житті. Відповідач інтересами і вихованням доньки взагалі не цікавиться, ні матеріально, ні морально не допомагає, до дитини не приїздить, її навчанням не цікавиться, з дитиною не спілкується, взагалі втратив з дитиною будь-який зв`язок. Племінниця ОСОБА_7 проживає разом із ним та повністю перебуває на його утриманні та вихованні. ОСОБА_7 є ученицею 9-Б класу ЗОШ І-ІІІ ст. №2 ім. Івана Богуна міста Ямпіль Вінницької області. Відповідач жодного разу не відвідував школу, не цікавився навчанням своєї доньки у школі та її життям, не брав і не бере участі в житті дитини. Також відповідач жодного разу не з`являвся на батьківські збори та на шкільні свята. Тобто, відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами і досягненнями, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовних розвиток дитини, що свідчить про умисне ухилення відповідача від свого батьківського обов`язку щодо виховання та піклування своєю дитиною. Крім цього, відповідач не забезпечує доньку необхідними продуктами харчування, медичними препаратами, не надає батьківської ласки і турботи, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює жодних умов для отримання освіти дитиною. Дитина постійно доглянута, нагодована, гарно виховується, забезпечена необхідним одягом, харчуванням та всіма іншими необхідними речами для повноцінного виховання і навчання, тобто є всі належні умови для проживання, виховання та навчання племінниці. Вона бажає та схильна проживати разом з його сім`єю. Зазначив, що він по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, поганих звичок немає, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Вказані обставини свідчать, що відповідач умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки. Також позивач зазначив, що відповідач навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу, не виявляє інтересу до існування своєї доньки, не спілкується з дитиною, а тому є усі правові підстави позбавити відповідача батьківських прав.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№2104 від 26.03.2020, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Окрім того, надав суду клопотання за вхід.№2108 від 26.03.2020 в якому просив приєднати до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та акт обстеження умов проживання.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№2110 від 26.03.2020, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки.

Представник Служби у справах дітей Ямпільської РДА Вінницької області у підготовче засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, в якому стоїть відмітка про отримання04.03.2020. Про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, про причини неявки суд не повідомила.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Заяви, клопотання: заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, заява відповідача про визнання позовних вимог, клопотання позивача про приєднання до справи письмових доказів.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 26 березня 2020 року на 10 годину 00 хвилин (а.с.25-28), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом, задоволення клопотання позивача про приєднання до справи письмових доказів.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із копії паспорта громадянина України (а.с.3) судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Ямпіль Вінницької області, де і зареєстрований.

Із копії паспорта громадянина України (а.с.5) судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Ямпіль Вінницької області.

Із копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 26.08.2019 (а.с.6) судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Ямпіль Вінницької області.

Із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 28.11.2005 (а.с.7) судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Ямпіль Вінницької області.

Із копії Свідоцтва про одруження виданого 06.10.2001 (а.с.8) судом встановлено, що 06.10.2001 відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 09.04.1977 (а.с.9) та копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 05.11.1988 (а.с.10) судом встановлено, що позивач є рідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Ямпіль Вінницької області. Тобто встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є племінницею позивача ОСОБА_1 .

Із копії договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2008 (а.с.11) та копії реєстраційного посвідчення (а.с.12) судом встановлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 передали у власність (продали), а ОСОБА_11 набув у власність (купив) квартиру АДРЕСА_1 .

Із характеристики, виданої ОНЗ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 ім. Івана Богуна» м.Ямпіль Вінницької області вих.№01-21/61 від 10.02.2020 (а.с.13) судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ученицею 9-Б класу. Дитина навчається в закладі з 2011 року. Дівчинка добре розумово та фізично розвинена, має достатній та середній рівні навчальних досягнень з усіх предметів. Надає перевагу предметам навчально-розвивального циклу. Має широкий кругозір. Учениця вміє щиро і відверто висловлювати свою власну думку. Мовлення виразне, емоційне. ОСОБА_7 організована, відповідальна, чуйна, користується авторитетом серед учнів класу (виконує обов`язки старости класу). Реагує на похвалу чи зауваження вчителя. Добра, працелюбна, товариська, має гарні організаторські здібності. Виховується ОСОБА_7 в неповній сім`ї, вона - напівсирота. Вихованням ОСОБА_7 займається рідний дядько та бабуся з дідусем, оскільки батько дівчинки ОСОБА_2 взагалі не займається вихованням доньки. ОСОБА_12 навчається у закладі, він жодного року не з`явився і ніколи не цікавився її справами, колом друзів, результатами успішності.

Із довідки-характеристики, виданою Ямпільською міською радою Вінницької області вих.№11 від 04.02.2020 (а.с.14) судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , 1988 року народження, житель АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за останні шість місяців при адмінкомісії Ямпільської міської ради не притягувався.

Із довідки, виданої ТОВ «Ямпільський маслосирзавод» вих.№56 від 04.02.2020 (а.с.15) судом встановлено, що позивач працює в ТОВ «Ямпільський маслосирзавод» і його заробітна плата з липня 2019 року по грудень 2019 року складає 24809,66 грн.

Із характеристики, виданої ТОВ «Ямпільський маслосирзавод» (а.с.16) судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на ТОВ «Ямпільський маслосирзавод» з 20.06.2018 водієм автотранспортних засобів. За час роботи зарекомендував себе позитивно, як працелюбний і відповідальний співробітник. Серед особистих якостей окремо відзначено постійне прагнення до розвитку та самовдосконалення. У спілкуванні з колегами завжди доброзичливий, з партнерами і клієнтами фірми - ввічливий, у скрутних ситуаціях завжди націлений на знаходження компромісійних рішень, до вирішення задач підходить творчо. Працьовитий, має високу працездатність, всіляко підтримує роботу підприємства в складні моменти. Дотримується норм поведінки, прийнятих на підприємстві. Уважний до людей, тактовний. За характером спокійний та врівноважений. ОСОБА_13 швидко вписується в колектив і добре знаходить спільну мову із працівниками і здавальниками. На протязі усього періоду роботи жодної скарги на нього не надійшло, тільки позитивні відгуки. В колективі користується повагою та авторитетом. У порушенні техніки безпеки помічений не був. Претензій та зауважень з боку керівництва до роботи співробітника не було.

Із довідок №8 та №9 виданих Ямпільською районною поліклінікою Вінницької області від 20.02.2020 (а.с.17, 18) судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1988 року народження, житель АДРЕСА_2 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває і за медичною допомогою не звертався.

Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 вих..№01-01.18/366 від 17.03.2020 виданого Ямпільською РДА Вінницької області судом встановлено, що Ямпільська РДА Вінницької області як орган опіки і піклування на території Ямпільського району вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із акту обстеження умов проживання позивача від 13.03.2020 судом встановлено, що в будинку позивача для виховання та розвитку дитини є відокремлена кімната в якій міститься шафа, два дивани, стіл телевізор, два стільця. Дитина має три комплекти постільної білизни, подушки, ковдри та інші канцелярські приладдя в належній кількості. Одягом та взуттям забезпечена. Для виховання та розвитку дитини створено всі умови. Члени сім`ї позитивно відносяться до рішення щодо проживання дитини у їх родині.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Відповідно положень до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України).

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо здійснення батьківських прав та обов`язків відповідача ОСОБА_2 відносно його доньки.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, які не суперечать один одному та підтверджують доводи позивача, які не заперечуються відповідачем, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, що знайшло своє підтвердження.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтуванням ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

За змістом роз`яснень п.15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Під час розгляду справи судом встановлено саме свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та винну поведінку відповідача по відношенню до неповнолітньої дитини, яка проявляється в небажанні відповідача виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання та виховання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що свідчить не надання будь-якої допомоги на утримання дитини, не проявом інтересу до життя дитини, її здоров`я та розвитку, не забезпечення будь-якими продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, канцелярським приладдям, іграшками, розвиваючими матеріалами та засобами, відвідування шкільних та позашкільних програм доньки, тощо. У діях відповідача проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дитини, у той же час відповідачем не приймається будь-яких дій (навіть мізерних) щодо забезпечення та виховання доньки.

Суд приймає до уваги те, що будь-яких дій щодо інтересу своєї дитини, її розвитку чи забезпечення, відповідачем не приймається. Що є неприпустимим у демократичному суспільстві.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Суд вбачає, що відповідач ОСОБА_2 свідомо нехтує та взагалі відмовився від виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не цікавиться її долею, участі в її вихованні та розвитку не приймає, матеріально їй не допомагає, тобто жодного контакту з дитиною не підтримує.

ВС в постанові від 24.10.2018 по справі №761/2855/17 вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач жодних спроб на відновлення відносин з донькою не робив, тобто відповідач не тільки ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати, тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Зважаючи на те, що батько не цікавиться життям дитини, не приймає участі в її вихованні та утриманні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в його діях вбачається винна поведінка відносно дитини, тому суд приходить до висновку, що він свідомо відмовився приймати участь в житті своєї дитини.

Враховуючи вище зазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідача ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст.169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати дитину, його свідому винну поведінку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, а тому відповідача належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, і на підставі ст.ст.150, 164, 165, 166, 169 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованого та проживаючого у селі Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Роз`яснити ОСОБА_2 про те, що у разі зміни поведінки та ставлення до своїх батьківських обов`язків, він на підставі ст.169 Сімейного кодексу України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , судовий збір в дохід держави у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення, а особами, які не були присутні при проголошенні судового рішення, в той самий строк з часу отримання копії цього рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк