ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1510/20Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретар Гончар Н.І., Сіренко Ю.В. Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач (скаржник) - ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача адвоката Чирви О.В. на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 04.03.2020 (ухвалене о 10 год. 21 хв. у залі судових засідань Соснівського районного суду, повний текст складено 13.03.2020, суддя в суді першої інстанції Пироженко В.Д.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в :

у грудні 2017 року ОСОБА_1 , діючи через представника ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт двоюрідної спорідненості між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також просить усунути відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування за законом на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Черкаси.

В обґрунтування вказано на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , яка є його троюрідною сестрою та двоюрідною племінницею його матері ОСОБА_4 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкодавець постійно проживала до моменту смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 він відноситься до п`ятої черги спадкоємців за законом. Спадкоємців першої четвертої черги у померлої ОСОБА_5 не має. Крім того, позивач зазначає, що його мати ОСОБА_4 померла, була двоюрідною тіткою померлої та згідно ст. 1265 ЦК України відносилась до п`ятої черги спадкоємців по закону. Оскільки він є рідним сином померлої ОСОБА_4 тому згідно ч. 4 ст. 1266 ЦК України також має право на спадкування за правом представлення замість своєї померлої матері.

28.09.2017 він подав до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 . Більшість документів про родинний зв`язок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не збереглися , або у видачі їх державними органами реєстрації цивільного стану відмовлено, тому виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин, а саме двоюрідної спорідненості між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач вказує, що він та його батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 тісно спілкувалися все життя, їздили один до одного в гості, допомагали та були дуже дружні. Вісім років тому помер чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_8 . Наприкінці травня 2017 року ОСОБА_5 стала себе погано почувати, про що йому повідомила дочка її близьких друзів ОСОБА_9 , яка відвідувала ОСОБА_5 2-3 рази на тиждень. Крім нього, також допомагали ОСОБА_5 сусіди з квартири АДРЕСА_3 , подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також сусідка з квартири АДРЕСА_4 цього ж будинку ОСОБА_12 , в якої зберігались запасні ключі від квартири ОСОБА_5 11.06.2017 позивач, приїхавши до ОСОБА_5 побачивши, що остання схудла та пожовтіла, викликав швидку допомогу, ввечері цього ж дня її відвезли до лікарні. Він сплатив кошти за обстеження та ліки для ОСОБА_5 та перебував першу добу у лікарні з нею, доглядав її. На другий третій день до лікарні з`явилися ОСОБА_2 , який назвався двоюрідним братом ОСОБА_5 по матері, та його дружина ОСОБА_13 , та наполягали на тому, що будуть доглядати за хворою у лікарні, також сказали, що його допомога не потрібна. Він залишив ОСОБА_9 необхідні кошти на лікування ОСОБА_5 і повернувся до м. Одеси на роботу. В червні - липні 2017 року переводив також кошти для лікування ОСОБА_5 через ОСОБА_9 . Позивач зазначає, що ОСОБА_2 забрав у ОСОБА_5 ключі від її квартир, паспорт та кошти в розмір 24000,00 грн., які остання складала на поховання. ОСОБА_13 19.07.2017 забрала ОСОБА_5 з лікарні до її квартири, однак, через пару днів покинула саму вдома. У лікарні з`ясувалось, що у ОСОБА_5 онкологічне захворювання підшлункової залози та вона потребує подальшого обстеження та медичного лікування, про що ОСОБА_2 було достовірно відомо, натомість він залишив її в безпорадному стані та без необхідної допомоги. В подальшому ОСОБА_13 та ОСОБА_2 не приходили до ОСОБА_5 та не надавали їй допомогу та відмовились віддавати її паспорт та інші документи, що залишилися в них. Дізнавшись від сусідів, що хвору ОСОБА_5 залишили без догляду він попросив ОСОБА_9 , щоб вона найняла доглядальниць, та виділив для цього гроші. 25.06.2017 ОСОБА_9 запросила для догляду за хворою доглядальниць ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а 02.07.2017 - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які по черзі доглядали хвору до смерті. Оскільки ОСОБА_16 документи ОСОБА_5 так і не повернули, сусіди неодноразово зверталися в поліцію, що однак, результатів не принесло. 14.07.2017 позивач знову помістив ОСОБА_5 до лікарні швидкої медичної допомоги №3 в м. Черкаси та оплатив ліки для неї, роботу доглядальниць, після чого повернувся на роботу до м. Одеси. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла в лікарні, а ОСОБА_2 , забравши її тіло з лікарні, не попередив нікого про дату поховання та, не надавши родичам час на дорогу до м. Черкаси, захоронив її на другий день після смерті.

Зазначає, що йому не було відомо про наявність у ОСОБА_5 інших родичів. Родичі ОСОБА_5 з боку матері ОСОБА_16 відносин із нею ніколи не підтримували, та з`явилися в її житті тільки тоді, коли зрозуміли, що вона помирає. Із повідомлення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_2 . Проте ОСОБА_5 наприкінці свого життя тяжко хворіла на онкологічне захворювання через що у червні-липні 2017 року перебувала в безпорадному стані та потребувала допомоги, однак ні догляду, ні матеріальної або моральної підтримки спадкоємець ОСОБА_2 їй не надав, хоча йому було достовірно відомо, що вона його потребує. Більш того, ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_13 відібрали всі особисті документи ОСОБА_5 , а також документи на її нерухомість, які утримував аж до її смерті, цими діями позбавив її можливості розпорядитися своїм майном. Враховуючи, що ОСОБА_2 , як особа, яка перешкоджала праву ОСОБА_5 на володіння власними документами, на особисте волевиявлення, в тому числі реалізації її права скласти заповіт, і цим сприяла виникненню права на спадкування у себе, та як особа, яка ухилялася від надання допомоги ОСОБА_5 , яка через важку хворобу була в безпорадному стані, повинен бути усунутий від права на спадкування.

Такі обставини обумовили звернення позивача з цим позовом до суду.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 04.03.2020 позовні вимоги у справі задоволено частково та встановлено факт родинних відносин, а саме двоюрідної спорідненості між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . В іншій частині позову - відмовлено.

Суд вказав, що з наданих доказів вбачається факт родинних відносин між вказаними особами, який позивач у позасудовому порядку підтвердити не може. Також суд зазначив, що позивач не довів існування обставин, які б слугували підставами для усунення відповідача від права на спадкування спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про усунення від права на спадкування, представник позивача адвокат Чирва О.В. 05.08.2020 подала через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції у вказаній частині скасувати та новим рішенням задовольнити відповідні позовні вимоги у справі. Зазначає, що зібрані у справі докази, зокрема, показання свідків, підтверджують факт добрих відносин між позивачем та спадкодавцем, а також те, що остання потребувала допомоги від відповідача у зв`язку з тяжкою хворобою, однак він, знаючи про це, залишив її у безпорадному стані. Відповідач не заперечив також факту, що паспорт та особисті документи спадкодавця до самої її смерті знаходились в нього. З цього приводу вона навіть зверталася до поліції 08.07.2017.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже предметом апеляційного перегляду в цій справі є висновки суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог про усунення відповідача від права на спадкування.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим Черкаським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області 25.07.2017.

За життя ОСОБА_5 заповіту не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 та квартира за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 106959898 від 11.12.2017 та № 107652440 від 15.12.2017.

Для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_5 позивач 28.09.2017 звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус своїм листом від 23.10.2017 №163/01-16 повідомив йому, що його заява про прийняття спадщини надіслана за належністю на адресу приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П., оскільки відповідно інформації зі Спадкового реєстру №49560700 від 23.10.2017 спадкова справа заведена та зберігається у вищевказаного нотаріуса.

Факт родинних відносин, а саме двоюрідної спорідненості між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується матеріалами справи та під сумнів при апеляційному перегляді не ставиться.

Далі, позивач, як спадкоємець п`ятої черги, просить усунути відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування за законом на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те, що вона наприкінці свого життя тяжко хворіла на онкологічне захворювання через що в червня-липні 2017 року перебувала в безпорадному стані та потребувала допомоги, однак, ні догляду, ні матеріальної або моральної підтримки спадкоємець ОСОБА_2 їй не надав, хоча був обізнаний про її необхідність. Також зазначає, що ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_13 відібрали всі особисті документи ОСОБА_5 , а також документи на її нерухомість, та утримували їх у себе аж до її смерті, чим позбавили можливості розпорядитися своїм майном (скласти заповіт на нього).

Факт того, що ОСОБА_5 тяжко хворіла на онкологічне захворювання та потребувала догляду підтверджується таким.

У відповіді КНП «Четвертий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» №301 від 26.02.2018, наданої на запит місцевого суду, зазначено, що до комунальної установи хвора ОСОБА_5 звернулася 20.06.2017 в тяжкому стані, в свідомості, з діагнозом: рак підшлункової залози. Об`єм допомоги, наданий хворій,: лікування по типу «стаціонар вдома», проводилося ненаркотичними знеболюючими ліками та ферментативними препаратами.

З відповіді КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР від 13.04.2018 №1016, наданої на запит місцевого суду, вбачається, що ОСОБА_5 була госпіталізована в зазначену медичну установу з 11.06.2017 по 19.06.2017 та з 14.07.2017 по 21.07.2017. Стан хворої при госпіталізації важкий, за результатами проведених обстежень установлено діагноз: підозра на пухлину підшлункової залози, механічна жовтяниця, холестатичний гепатит, вперше виявлений панкреатогеннообумовлений цукровий діабет, ІХС/Атеросклеротичний кардіосклероз аорти вінцевих судин СНІІА, гіпертонічна хвороба ІІ с. ІІ ризик ІІІ. Отримала симптоматичне лікування. Виписана за бажанням пацієнтки (свідомість на момент виписки не порушена), у супроводі родичів з рекомендаціями щодо подальшого обстеження в онкологічному диспансері. 17.07.2017 доставлено у зазначену медичну установу швидкою допомогою у вкрай важкому стані, з діагнозом Механічна жовтяниця, Інтоксикаційний синдром.

Крім того, у матеріалах справи міститься відповідь ГУНП в Черкаській області від 11.08.2017 про те, що в ході перевірки СВ ЧВП ГУНП ознак кримінального правопорушення не виявлено і підстав внесення інформації до ЄРДР не вбачається, оскільки паспорт та ключі від квартири передані в добровільній формі сусідкою ОСОБА_12 в присутності працівників поліції ОСОБА_13 . Також в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_2 являється двоюрідним братом ОСОБА_5 та разом з дружиною ОСОБА_13 доглядали за останньою, яка хворіла четвертою стадією онкозахворювання.

Отже протиправності у заволодінні відповідачем паспортом спадкодавця та документами на її майно при розгляді цієї справи встановлено не було.

Судом 03.12.2018 була призначена судово-медична експертиза стосовно стану здоров`я ОСОБА_5 та чи потребувала остання постійної сторонньої допомоги з початку 2017 року по день смерті.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 04-01/24 від 27.06.2019, який до суду надійшов 16.01.2020, ОСОБА_5 з 11.06.2017 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 потребувала постійної сторонньої допомоги відповідно до її стану.

З системного аналізу встановлених при розгляді цієї справи фактичних обставин слідує, що відповідачу було відомо про те, що спадкодавець перебувала у безпорадному стані, у зв`язку з тим, що хворіла на онкологічне захворювання, та потребувала постійного піклування та догляду й не могла обходитись без сторонньої допомоги.

Допитані судом свідки дали пояснення про те, що відповідач ОСОБА_2 та його дружина систематично спілкувався зі спадкодавцем та допомагали їй.

Одночасно ряд свідків пояснили, що послуги доглядальниць спадкодавця оплачував саме позивач, який також купував необхідні ліки. Позивач систематично спілкувався зі спадкодавцем та допомагав їй.

Також в судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відповідач займався організацією та проведенням поховання, що підтверджується наступними документами - договором-замовлення на організацію та проведення поховання №1610 від 22.07.2017, свідоцтвом користувача місця поховання.

З матеріалів справи вбачається, що обидві сторони справи зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Отже на отримання спадщини після померлої ОСОБА_5 на даний час претендують позивач та відповідач.

Такими є фактичні обставини у справі. Правовідносини, наявні між сторонами на їх підставі, мають наступне правове регулювання.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормами ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Частиною 2 статті 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У даному випадку позивач порушує питання про усунення відповідача від права на спадкування щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що він ухилився від надання допомоги спадкодавцеві, яка перебувала у безпорадному стані, про що відповідач знав.

Так ч.5 ст.1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом необхідно розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку із чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця необхідно враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Вирішуючи спір про усунення від права на спадкування відповідно до положень статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин, а саме: усунення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, факт надання допомоги саме відповідачем.

Такі правові висновки містяться в постановах ВС від 04.04.2018 у справі №233/6868/15-ц, від 30.05.2018 у справі №753/21722/13-ц, від 18.07.2018 у справі №390/1635/15-ц.

Пленум ВСУ у п. 6 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи.

Крім того, суд повинен з`ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має правове значення сукупність обставин:

- ухилення особи (умисні винні дії або бездіяльність) від надання спадкодавцеві допомоги,

- можливість надання допомоги ,

- перебування спадкодавця у безпорадному стані,

- потребу спадкодавця у допомозі саме цієї особи.

Таким чином ухилення характеризується умисною формою вини (постанова ВС від 30.08.2019 у справі № 589/3209/16-ц)

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням зібраних у справі доказів апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в цій справі про те, що позивач не довів, що відповідач самоусунувся від надання допомоги спадкодавцеві, яка дійсно перебувала у безпорадному стані, адже ОСОБА_2 та його родина періодично провідували спадкодавця, доглядали за нею, відповідач приносив їжу та піклувався про неї. Добрі родинні відносини між відповідачем та ОСОБА_5 підтверджуються, зокрема, наявними в матеріалах справи фотознімками, на яких зображені відповідач, його сім`я та ОСОБА_5 , а також показаннями ряду свідків.

Надання допомоги безпосередньо в лікарні незадовго до смерті ОСОБА_5 відповідачем, а також факт її провідування ним вбачається з доводів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги (стосовно приїзду сім`ї відповідача до спадкодавця).

У світлі викладеного, вказівка скаржника на те, що зібрані у справі докази, зокрема, показання свідків, підтверджують факт добрих відносин між позивачем та спадкодавцем, а також те, що остання потребувала допомоги від відповідача у зв`язку з тяжкою хворобою, однак він, знаючи про це, залишив її у безпорадному стані, не спростовують правильності висновків суду в цій справі. При цьому добрі відносини між позивачем та ОСОБА_5 самі по собі не свідчать про те, що відповідач самоусунувся від надання їй допомоги у зв`язку з її безпораднім станом.

Посилання скаржника на те, що відповідач не заперечив також факту, що паспорт та особисті документи спадкодавця до самої її смерті знаходились в нього у зв`язку з чим ОСОБА_5 зверталася до поліції 08.07.2017 не свідчать про залишення відповідачем спадкодавця у безпорадному стані без надання допомоги чи про створення перешкод в розпорядженні її майном, та дані доводи не ґрунтуються на належних та допустимих доказах по справі.

Інших доводів, які б свідчили про помилковість висновків суду в цій справі, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 04.03.2020 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 04.03.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та усунення від права на спадкування залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 21.10. 2020.

Суддя-доповідач

Судді