Справа пр. №2/756/600/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретарів судового засідання - Лісовенка О.О.,

Звершховської І.А.,

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивачів - ОСОБА_2 ,

представники відповідача - Солодовнік М.В.,

Семко В.С. ,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" про визнання недійсними окремих положень договору добровільного страхування, визнання незаконною відмови у виплаті страхового відшкодування, стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулися в порядку цивільного судочинства до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (далі - ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування") про визнання недійсними окремих положень договору добровільного страхування, визнання незаконною відмови у виплаті страхового відшкодування, стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що 13 грудня 2016 року ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" та ОСОБА_1 уклали договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №8309, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним на праві власності страхувальнику автомобілем Lexus RX350, р.н. НОМЕР_1 . Вигодонабувачем за вказаним договором є ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, єдиним спадкоємцем після її смерті є ОСОБА_4 .

Позивачі зазначили, що 03 травня 2017 року автомобіль Lexus RX350, р.н. НОМЕР_1 , викрадено і ця подія є страховим випадком, а тому ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 повинно було виплати вигодонабувачеві за договором страхове відшкодування у сумі 1208833,72 грн.

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 стверджували, що усупереч положенням Закону України "Про захист прав споживачів" страховиком включено до договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 умови, які є несправедливими (п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів"). Такі умови містяться у пп. 20 п. 4.1, пп. 7.2.4 п. 7.2, пп. 8.3.2, 8.3.3, 8.3.4, 8.3.8, 8.3.14, 8.3.17 п. 8.3, пп. 10.1.11 п. 10.1 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309.

Позивачі вказали, що ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування", покликаючись на умови договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309, які є несправедливими, протиправно відмовило ОСОБА_4 , яке є спадкоємцем вигодонабувача договором добровільного страхування наземного транспорту CLAU №8309 ОСОБА_5 , у виплаті страхового відшкодування у сумі 1208833,72 грн.

За таких обставин ОСОБА_1 , ОСОБА_4 просили суд визнати несправедливими та недійсними пп. 20 п. 4.1, пп. 7.2.4 п. 7.2, пп. 8.3.2, 8.3.3, 8.3.4, 8.3.8, 8.3.14, 8.3.17 п. 8.3, пп. 10.1.11 п. 10.1 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309; визнати незаконною відмову ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" у виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у сумі 1208833,72 грн та 100000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Відповідач ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відносини, які виникають стосовно майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону України "Про захист прав споживачів", і положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування. Закон України "Про захист прав споживачів" може застосовуватись, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом, наприклад, права на інформацію при ненаданні на ознайомлення правил страхування тощо. Відповідач покликався на те, що окремі види правовідносин за участю споживачів регулюються спеціальними законами України (зокрема, страхування), а тому Закон України "Про захист прав споживачів" застосовується лише в частині, не врегульованій спеціальним законом.

З огляду на це ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" зазначило, що до правовідносин, які виникли між сторонами справи, застосовуються норми Закону України "Про страхування", які є спеціальними, ст. 26 якого чітко визначені підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Відповідач стверджував, що ним правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309, позаяк за умовами договору для отримання такої виплати страхувальник або вигодонабувач повинні надати страховику оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та інших реєстраційних документів на транспортний засіб, повний комплект всіх примірників ключів від транспортного засобу та повний комплект всіх пультів (ключів) керування протиугінними системами, що встановлені на цьому транспортному засобі. Однак ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 оригінал свідоцтва про реєстрацію автомобіля Lexus RX350, р.н. НОМЕР_1 ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" не надали.

Також відповідач вказував на неправильний обрахунок позивачами суми страхового відшкодування.

З цих підстав ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" просило суд відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у задоволенні їх позовних вимог.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали позовні вимоги з мотивів, наведених у позовній заяві, просили суд позов задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у задоволенні їх позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши вступні слова позивача ОСОБА_1 , представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України "Про страхування").

За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути, зокрема майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування) (п. 2 ч. 1 ст. 980 ЦК України).

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про страхування" одним з видів добровільного страхування є страхування наземного транспорту (крім залізничного).

13 грудня 2016 року ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №8309, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним на праві власності вигодонабувачеві ОСОБА_5 автомобілем Lexus RX350, р.н. НОМЕР_1 . (т. 2, а. с. 109-124).

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Нормою ч. 1 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" (тут і далі - у редакції, чинній на час укладення договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309) продавцю (виконавцю, виробнику) заборонено включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Перелік несправедливих умов договору міститься у ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", проте він не є вичерпним. Так, несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів").

П. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" визначено, що страховик зобов`язаний при настанні страховового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 991 ЦК України (тут і далі - у редакції, чинній на час укладення договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309) страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Аналогічні підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені ст. 26 Закону України "Про страхування" (тут і далі - у редакції, чинній на час укладення договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309).

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону (ч. 2 ст. 991 ЦК України та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про страхування").

Ч. 2 ст. 989 ЦК України встановлено, що договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника, окрім тих, які визначені ч. 1 ст. 991 ЦК України.

Пп. 7.2.4 п. 7.2 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 на страхувальника покладено обов`язок не залишати реєстраційні документи на транспортний засіб (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу тощо), ключі від транспортного засобу, пульти (ключі) керування протиугінними системами в застрахованому транспортному засобі.

Відповідно до пп. 8.3.2, 8.3.3, 8.3.4 п. 8.3 згаданого договору для отримання страхового відшкодування страхувальник (вигодонабувач, інший одержувач страхового відшкодування) зобов`язаний надати страховику такі документи: примірник цього договору, що належить страхувальнику; реєстраційні документи на транспортний засіб (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу тощо); посвідчення водія особи, яка керувала транспортним засобом під час настання страхового випадку.

П. 8.3.8 п. 8.3 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 передбачено, що у разі настання страхового випадку за страховим ризиком викрадення для отримання страхового відшкодування страхувальник (вигодонабувач, інший одержувач страхового відшкодування) зобов`язаний надати страховику такі документи: талон-повідомлення з органів МВС про факт звернення страхувальника щодо незаконного заволодіння транспортним засобом із зазначенням дати, часу, місця та обставин події, реєстраційного номеру в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про виявлені кримінальні правопорушення та інші події; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та документ з органів внутрішніх справ (оригінал чи належним чином засвідчена копія), що підтверджують початок кримінального провадження за заявою страхувальника про викрадення (незаконне заволодіння) транспортним засобом та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що містять наступну інформацію:

1)дату внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань та номер кримінального провадження;

2)дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

3)прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

4)прізвище, ім`я, по батькові (найменування) власника застрахованого транспортного засобу;

5)короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

6)попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

7)прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

8)інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Також страхувальник (вигодонабувач, інший одержувач страхового відшкодування) повинен надати страховику належним чином засвідчену копію постанови з органів МВС або прокуратури про закінчення або зупинення досудового розслідування щодо факту незаконного заволодіння транспортним засобом; оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу та інших реєстраційних документів на транспортний засіб, повний комплект всіх примірників ключів від транспортного засобу та повний комплект пультів (ключів) керування протиугінними системами, що були встановлені на транспортний засіб; у разі знаходження органами МВС викраденого транспортного засобу - довідка з МВС про факт знаходження з зазначенням переліку пошкоджень транспортного засобу; письмова угода зі страховиком про передачу прав власності на застрахований транспортний засіб, який було викрадено, згідно з умовами пп. 9.6.6 п. 9.6 договору; документ відповідних компетентних органів про те, що викрадений транспортний засіб поставлений на облік по відповідним базам з поміткою "угон".

Згідно з пп. 8.3.14, 8.3.17 п. 8.3 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 документами, що підтверджують розмір заподіяних збитків транспортному засобу є документи, що підтверджують майновий інтерес страхувальника (вигодонабувача, іншого одержувача страхового відшкодування) на право володіння, користування, розпорядження транспортним засобом (договір найму, оренди, лізингу, довіреність, доручення та/або інші документи, за змістом яких страхувальник (вигодонобувач, інший одержувач страхового відшкодування) має право на отримання страхового відшкодування); інші документи за вимогою страхувальника, необхідні для підтвердження факту, причин, обставин, настання страхового випадку, розміру шкоди (збитків), майнового інтересу одержувача страхового відшкодування та документи, необхідні для здійснення виплати страхового відшкодування.

Пп. 10.1.11 п. 10.1 вказаного договору передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання страхувальником (вигодонабувачем) своїх обов`язків, встановлених цим договором та інших вимог цього договору. При цьому невиконання водієм транспортного засобу зазначених обов`язків страхувальника (крім обов`язку сплачувати страхові платежі) тягне за собою ті самі наслідки, що й у разі їхнього невиконання страхувальником.

Відповідно до пп. 20 п. 4.1 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 не є страховим випадком за цим договором та страховик не несе відповідальності у разі пошкодження, знищення та/або втрати транспортного засобу внаслідок незаконного заволодіння застрахованим транспортним засобом, якщо при цьому страхувальник не надав страховику реєстраційні документи на транспортний засіб (оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу тощо); повний комплект всіх примірників ключів від транспортного засобу та повний комплект пультів (ключів) керування протиугінними системами, що були встановлені в транспортному засобі, за винятком випадків, передбачених в пп. 8.3.8.4 п. 8.3.8 договору.

Так, пп. 8.3.8.4 п. 8.3.8 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 визначено, що у разі настання страхового випадку за страховим ризиком викрадення для отримання страхового відшкодування страхувальник (вигодонабувач, інший одержувач страхового відшкодування) не надає страховику оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу та інших реєстраційних документів на транспортний засіб, повний комплект всіх примірників ключів від транспортного засобу та повний комплект пультів (ключів) керування протиугінними системами, що були встановлені на транспортний засіб, якщо вони залучені органами МВС до матеріалів кримінального провадження - з обов`язковим документальним підтвердженням факту їх вилучення у страхувальника та залучення до справи; якщо вони викрадені разом із застрахованим транспортним засобом шляхом застосування насильства до водія транспортного засобу або погрозою застосувати насильство - з обов`язковим відображенням цих обставин в документах з органів МВС, передбачених пп. 8.3.8.2 п. 8.3 договору).

Проаналізувавши наведені положення договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 у системному взаємозв`язку, можна дійти висновку, що встановлюючи в умовах договору обов`язок страхувальника (вигодонабувача, іншого одержувача страхового відшкодування) у разі настання страхового випадку за страховим ризиком викрадення для отримання страхового відшкодування надати страховику оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу та інших реєстраційних документів на транспортний засіб, повний комплект всіх примірників ключів від транспортного засобу та повний комплект пультів (ключів) керування протиугінними системами, що були встановлені на застрахований транспортний засіб, страховик передбачив можливу недобросовісну поведінку страхувальника (та/або довіреної особи щодо застрахованого транспортного засобу) щодо зникнення транспортного засобу (розукомплектування автомобіля страхувальником чи пов`язаною з ним особою та подальше повідомлення про викрадення транспортного засобу), можливість у подальшому безперешкодно використовувати транспортний засіб, особами, які ним заволоділи, маючи документи, які надають право на управління застрахованим транспортним засобом, а також халатність страхувальника та/або довіреної особи щодо застрахованого транспортного засобу, яка полягає у залишенні документів (технічного паспорта) та/або ключів у транспортному засобі, який був викрадений (такий висновок суду корелюється з висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №910/13174/17).

При цьому умовами договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 дотримано й баланс інтересів страхувальника. Так, у випадку відсутності недобросовісної чи халатної поведінки страхувальника та/або довіреної особи щодо застрахованого транспортного засобу у випадку настання страхового випадку за страховим ризиком викрадення, страхувальник має право на отримання страхової виплати навіть за умови ненадання ним страховику оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу та інших реєстраційних документів на транспортний засіб, повного комплекту всіх примірників ключів від транспортного засобу та повного комплекту пультів (ключів) керування протиугінними системами, що були встановлені на застрахований транспортний засіб (пп. 8.3.8.4 п. 8.3.8 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309).

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

За положеннями ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Перед укладенням договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 страхувальнику було надано усю необхідну та достовірну інформацію, якої останньому достатньо для прийняття рішення про укладення чи неукладення договору (п. 13.7 договору).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про страхування" правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування. Правила страхування повинні містити, зокрема: порядок і умови здійснення страхових виплат; строк прийняття рішення про здійснення або відмову в здійсненні страхових виплат; причини відмови у страховій виплаті або виплаті страхового відшкодування.

Підписуючи договір добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309, страхувальник ОСОБА_1 також засвідчив, що він ознайомлений з Правилами добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), згоден з їх положеннями, непорозумінь щодо них не має (п. 13.3 договору).

Ці Правила регулюють правовідносини, що виникають між страхувальником та страховиком з приводу укладення, дії та виконання договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного); визначають загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування наземного транспорту. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування.

Правилами добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) на страховика (якщо це передбачено умовами договору страхування) покладено обов`язок не залишати реєстраційні документи на транспортний засіб у застрахованому транспортному засобі. Також Правилами визначено, що не є страховим випадком втрата транспортного засобу у випадку його викрадення у результаті халатності страхувальника та/або довіреної особи щодо застрахованого транспортного засобу, яка полягає у залишенні документів (технічного паспорта) та/або ключів у транспортному засобі, який був викрадений, та/або викрадення або втрата ключів до викрадення транспортного засобу, про що не було письмово сповіщено страховика до викрадення транспортного засобу (п. 6.3.9, пп. 8.1.2.7 п. 8.1.2 Правил).

Наведене дає суду підстави для висновку, що пп. 7.2.4 п. 7.2, пп. 8.3.2, 8.3.3, 8.3.4, 8.3.8 пп. 8.3.14, 8.3.17 п. 8.3, пп. 10.1.11 п. 10.1, пп. 20 п. 4.1 укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 відповідає зазначеним Правилам добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), які зареєстровано Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України та офіційно оприлюднено страховиком.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів").

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Позивачем не доведено з покликанням на належні, допустимі та достатні докази, що при укладенні договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" діяло недобросовісно, зокрема нав`язувало страхувальнику умови договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309, закріплені в пп. 7.2.4 п. 7.2, пп. 8.3.2, 8.3.3, 8.3.4, 8.3.8 пп. 8.3.14, 8.3.17 п. 8.3, пп. 10.1.11 п. 10.1 договору, чи якимось іншим чином впливало на його вільне волевиявлення на укладення договору страхування.

Оспорюваний договір добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, страховик на момент укладення договору не пропонував внести зміни і доповнення до нього, зокрема до положень, які регулюють обов`язки страхувальника та визначають, які випадки за цим договором є страховими. Після підписання договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 ОСОБА_1 виконував його умови.

З огляду на наведене підстави для визнання несправедливими та недійсними положень пп. 20 п. 4.1, пп. 7.2.4 п. 7.2, пп. 8.3.2, 8.3.3, 8.3.4, 8.3.8, 8.3.14, 8.3.17 п. 8.3, пп. 10.1.11 п. 10.1 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 вигодонабувач за договором добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309 ОСОБА_5 померла. Єдиним спадкоємцем за законом після її смерті ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, є її донька ОСОБА_4 (т. 2, а. с. 15-94).

04 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції з заявою про злочин - викрадення невстановленими особами 03 травня 2017 року автомобіля Lexus RX350, р.н. НОМЕР_1 (т. 2, а. с. 105).

05 травня 2017 року страхувальник ОСОБА_1 подав ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" заяву про настання страхового випадку (т. 2, а. с. 98-99).

Покликаючись на пп. 8.3.3, 8.3.4, 8.3.8 п. 8.3 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №8309, страховик 18, 29 серпня 2017 року та 15 вересня 2017 року надіслав страхувальнику вимогу надати для отримання страхового відшкодування оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повний комплект всіх примірників ключів від транспортного засобу та повний комплект пультів (ключів) керування протиугінними системами, що були встановлені на транспортний засіб (т. 1, а. с. 156-157, 160-161, т. 2, а. с. 153-154).

Однак указані документ та предмети на вимогу ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" ОСОБА_1 надані не були.

У зв`язку з невиконанням його вимоги про надання оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повного комплекту всіх примірників ключів від транспортного засобу та повного комплект пультів (ключів) керування протиугінними системами, що були встановлені на транспортний засіб, страховик 06 вересня 2017 року склав страховий акт №639, в якому зазначив, що випадок не є страховим та прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав, передбачених пп. 20 п. 4.1, пп. 10.1.6, 10.1.10 п. 10.1 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №830 (т. 2, а. с. 97).

Після того як страховиком було з`ясовано, що вигодонабувач за договором добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №830 ОСОБА_5 померла, ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" запропонувало правонаступнику ОСОБА_5 - ОСОБА_4 надати страховику для виплати страхового відшкодування оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повний комплект всіх примірників ключів від транспортного засобу та повний комплект пультів (ключів) керування протиугінними системами, що були встановлені на транспортний засіб (т. 2, а. с. 155-156).

24 листопада 2017 року ОСОБА_4 надала страховику два комплекти ключів з двома сигналізаціями до автомобіля Lexus RX350, р.н. НОМЕР_1 (т. 2, а. с. 141-142), проте реєстраційні документи на указаний транспортний засіб надано не було (т. 2, а. с. 157-158).

Зважаючи на це, ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" відмовило ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування з підстав, передбачених пп. 20 п. 4.1, пп. 10.1.6, 10.1.10 п. 10.1 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №830 (т. 2, а. с. 157-158).

У пп. 20 п. 4.1 договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №830 сторони з урахуванням принципу свободи договору вільно, на власний розсуд визначили, що не вважається страховим випадком та не є підставою для виплати страхового відшкодування у разі пошкодження, знищення та/або втрати транспортного засобу внаслідок незаконного заволодіння застрахованим транспортним засобом, якщо при цьому страхувальник не надав страховику реєстраційні документи на транспортний засіб (оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу тощо).

На переконання суду, у цьому випадку сторони договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №830 правомірно та без порушень імперативних положень актів цивільного законодавства, самостійно врегулювали свої відносини на власний розсуд, створивши обов`язкове для обох сторін правило поведінки у спірних правовідносинах.

Ненадання страхувальником та правонаступником вигодонабувача за договором добровільного страхування наземного транспорту від 13 грудня 2016 року CLAU №830 оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу свідчить про безумовне порушення ними умов укладеного договору, що є достатньо обґрунтованою підставою для позбавлення вигодонабувача права вимагати виплати страхового відшкодування (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 24 жовтня 2018 року у справі №161/9156/15-ц, від 08 серпня 2018 року у справі №758/4873/16-ц, від 21 серпня 2019 року у справі №758/9969/17).

За таких обставин суд вважає, що рішення ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" про відмову у виплаті страхового відшкодування є правомірним, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" про визнання недійсними окремих положень договору добровільного страхування, визнання незаконною відмови у виплаті страхового відшкодування, стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 21 травня 2020 року