Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/283/20
Номер провадження: 2/511/204/20
07 жовтня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Бобровська І. В.,
за участю секретаря судового засідання Жураковська К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у м. Суми Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту,
18.02.2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана цивільна справа.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.02.2020 року провадження по справі відкрито, від приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Іванової А.Й. було витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи №60/2018, заведену після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.27-28)
03.04.2020 року на адресу суду від приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Іванової А.Й. надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи, заведена після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.73-133)
18.06.2020 року на адресу суду від начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшов лист, відповідно до якого було повідомлено про те, що відділом ДВС Сумського міського управління юстиції Сумської області 06.02.2002 року було відкрито виконавче провадження №48544641 про стягнення на підставі виконавчого листа №2-578 від 31.01.2002 року з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення нею повноліття. 27.08.2015 року вказане виконавче провадження було закінчено. На даний час матеріали виконавчого провадження №48544641 знищені. (а.с.152)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.07.2020 року, за клопотанням позивачки ОСОБА_1 , до участі в справі в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у м. Суми Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вилучено з числа відповідачів та залучено до участі в справі в якості третьої особи. (а.с.159-161)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.09.2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.185-187)
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, відповідно до якої просила суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. (а.с.153)
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшли поштові повідомлення з відміткою про невручення відповідачам повідомлення, позовної заяви та доданих до неї документів, в зв`язку з тим, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають. (а.с.190-191)
В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою.
Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , видане 06.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянськоого міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №340.(а.с.9)
Відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 серії НОМЕР_3 , виданого Кам`янською сільською радою Роздільнянського району Одеської області 05.11.1998 року вбачається, що ОСОБА_3 є батьком останньої. (а.с.17)
На підставі свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_4 , виданого Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06.09.2016 року, актовий запис №1671 встановлено, що ОСОБА_8 06.09.2016 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу змінила прізвища на « ОСОБА_10 ». (а.с.18)
Відповідно до довідки т.в.о. голови Кам`янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Тарасенко Ж.В. від 18.07.2019 року №459, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .. (а.с.10)
З довідки голови Кам`янської сільської ради Роздільнянського району від 28.10.2019 року №737 вбачається, що в погосподарчій книзі (починаючи з 1976 року) по Кам`янській сільській раді (село Володимирівка) зареєстрований будинок та господарчі споруди за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.12)
Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0090600, виданого 10.06.1997 року вбачається, що ОСОБА_4 , який проживає в селі Володимирівка Роздільнянського району Одеської області, належить право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває в колективній власності Акціонерного сільськогосподарського товариства «Україна», розміром 6,9 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натур (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 21.09.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №627. (а.с.15)
Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії КР №238, виданого Кам`янською сільською радою 07.04.2003 року, ОСОБА_5 вбачається, що остання має право на пайовий фонд колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Україна» в с. Кам`янка, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого 01.02.2001 року. (а.с.16)
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцями ОСОБА_4 були дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 . ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем після її смерті став ОСОБА_3 , однак останній не оформив спадкових справ, у зв`язку з тим, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При ознайомленні зі спадковою справою №60/2018, заведеною після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що з заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5 у встановленого законом порядку звернулась донька померлого ОСОБА_1 (а.с.76)
З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем.
Однак, листом приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Іванової А.Й. від 01.07.2019 року №244/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду.
Вищевказана відмова мотивована тим, що під час перевірки відсутності/наявності заборон (арештів) на майно належне спадкодавцеві, за даними, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, було виявлено наявність арешту на невизначене майно, все майно, що належне ОСОБА_3 , накладеного ДВС Ковпаківського РУЮ Сумської області, підставі накладення арешту: постанова про арешт серії АА №588207 від 01.09.2003 року, ВДС Ковпаківського РУЮ Сумської області, реєстраційний номер обтяження №7139164 від 06.05.2008 року. (а.с.133)
Вищевказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 169563656 від 06.06.2019 року. (а.с.128-132)
Однак запис про накладений арешт на все майно ОСОБА_5 не містить даних, які б надавали змогу ідентифікувати зазначену особу, а саме відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків, рік народження особу тощо.
Відповідно до листа начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 18.06.2020 року №16/48544641 встановлено, що відділом ДВС Сумського міського управління юстиції Сумської області 06.02.2002 року було відкрито виконавче провадження №48544641 про стягнення на підставі виконавчого листа №2-578 від 31.01.2002 року з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення нею повноліття. 27.08.2015 року вказане виконавче провадження було закінчено. На даний час матеріали виконавчого провадження №48544641 знищені. (а.с.152)
З довідки начальника відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП у м. Суми» Подус А.В. вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 . (а.с.169-170)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.07.2020 року до участі в справі, в якості відповідачів залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . (а.с.159-161)
Від відповідачів відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив.
Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні ним права користування розпорядження майном, яке фактично її належить, в тому числі може звернутися з позовом про зняття арешту з майна відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2012 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна".
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст. 386 ч.2 ЦК України).
Порядок накладення арешту на майно громадян державними виконавцями регулюється Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року, який діяв на час вчинення виконавчих дій, тобто станом на вересень 2003 року (далі - Закону України №606), державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати в своїй діяльності порушення права та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.
Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем, а у всіх інших випадках відповідно до ч.5 ст.59 цього ж Закону арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду.
Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» усі дії в рамках виконавчого провадження здійснюються виключно стосовно майна, яке належить боржнику.
Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявленого позову, прийшов до висновку про його задоволення виходячи з наступного
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.06.2019 року №169563656 встановлено, що на все майно ОСОБА_3 (без зазначення ІПН номеру та року народження) було накладено арешт, постановою ДВС Ковпаківського районного управління юстиції від 01.09.2003 року, серії АА 588207, реєстраційний номер обтяжень 7139164. Однак, з листа начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 18.06.2020 року №16/48544641 встановлено, що відділом ДВС Сумського міського управління юстиції Сумської області 06.02.2002 року було відкрито виконавче провадження №48544641 про стягнення на підставі виконавчого листа №2-578 від 31.01.2002 року з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення нею повноліття. 27.08.2015 року вказане виконавче провадження було закінчено. На даний час матеріали виконавчого провадження №48544641 знищені.
У зв`язку з вищевикладеним, судом встановлено, що виконавче провадження стосувалось іншої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а ні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 фактично арешт накладений на майно іншої особи, яке має таке саме прізвище, ім`я та по батькові, померлий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживав на території Роздільнянського району Одеської області, ніякого відношення до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 він не має.
За таких обставин суд дійшов до висновку, що позивач обґрунтовано звернулася із позовом за захистом свого порушеного права, та право позивача підлягає захисту відповідно ст.. 16 ЦК України, тому суд задовольняє позов в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,258-259,263-265,268,273,280-284,354-355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у м. Суми Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою Державної виконавчої служби Ковпаківського районного управління юстиції Сумської області від 01.2003 року, № АА 588207, реєстраційний номер обтяжень 7139164 від 06.05.2008 року, про арешт майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на:
-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 ;
-право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства акціонерного товариства «Україна», с. Кам`янка Роздільнянського району Одеської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0090600, виданим 10.06.1997 року Роздільнянською державною адміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_4 ;
-право на майновий пай члена КСП, що знаходиться в пайовому фонді майна КСП СБК «Україна», с. Кам`янка Роздільнянського району Одеської області, належного ОСОБА_4 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого були його дружина ОСОБА_5 та його син ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, але не оформили спадкових справ.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено 16.10.2020 року.

Суддя І. В. Бобровська