Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2020 р. Справа № 608/458/20

Номер провадження2/608/266/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Галини Ярославівни про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

В позовній заяві позивачка вказала, що вона звернулася до приватного нотаріуса Усик Г.Я. щодо оформлення спадкових прав за заповітом, посвідченого Нагірянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області 23 вересня 2005 року за реєстровим № 52, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 1,2608 гектарів, що розташована на території Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

З повідомлення приватного нотаріуса Усик Г.Я. вбачається, що за заявою позивачки про прийняття спадщини 13 лютого 2019 року заведено спадкову справу № 48/2019 до майна померлої ОСОБА_4 . Інших заяв у зв`язку з цією спадковою справою не надходило.

В разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися в судовому порядку.

У зв`язку із наведеним позивачка змушена звернутися в суд з позовом до відповідачів, які згідно свідоцтва про право на спадщину є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 , який був спадкоємцем майна після смерті своїх батьків.

Тому в позовній заяві позивачка ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 1,2608 га, що розташована на території Нагірянської сільської ради Чортківського району, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 ..

В квітні 2020 року представник позивачки ОСОБА_6 подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ; щодо позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку, то в цій частині від позову відмовляється.

В травні 2020 року представник позивачки ОСОБА_6 надав доповнення до заяви, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами відповідно до ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України належав спадкодавцю ОСОБА_4 та її чоловікові ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки був набутий ними за час перебування у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після його смерті, так як проживала і була зареєстрована разом з ним на час його смерті. В червні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_9 І . , однак нотаріус листом за № 832/02-14 від 26 червня 2019 року відмовила в оформленні спадщини і роз`яснила необхідність вирішення питання визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку у зв`язку тим, що у спільному майні подружжя не були виділені їхні частки. Просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_11 в підготовче судове засідання не з`явилися, у заяві представник позивача просив справу розглядати без участі позивачки та представника позивачки, зменшені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явились, від них надійшли заяви про слухання справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають.

Третя особа - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. в підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Оцінивши наявні в справі докази, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин визнання позову відповідачами або добровільності їх визнання. При цьому суд зазначає, що визнання відповідачами позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Водночас суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 4 серпня 2005 року ОСОБА_4 значиться власником домоволодіння по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2 березня 1995 року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_8 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 , яке успадкувала його дружина ОСОБА_4 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_9 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , 1/2 частина якого належала їй як частка майна у спільній сумісній власності подружжя, а 1/2 частина - майно, успадковане після смерті чоловіка.

23 вересня 2005 року ОСОБА_4 склала заповіт, який було посвідчено Нагірянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, згідно якого своє майно, що складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 31,6 кв.м, житловою площею 16,1 кв.м; земельну частку (пай) державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований в книзі записів № 450 від 31 липня 2002 року, заповіла в користь ОСОБА_1 .

Отже, після смерті ОСОБА_9 позивачка ОСОБА_1 відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна і спадщина належить їй з часу відкриття.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 31, 6 кв.м, житловою площею 16,1 кв.м, враховуючи при цьому заяву представника позивачки про зменшення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачі позовні вимоги визнають, суд приходить до висновку про повернення позивачці ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1110,80 гривень згідно квитанції АБ «Укргазбанк» № 48066877 від 26 лютого 2020 року, згідно квитанції ПАТ «Укрпошта» від 5 травня 2020 року, що становить 555,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 325, 392, 1222, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 82, 142, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, --

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Чортківському районі Тернопільської області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 48500, м. Чортків вул. С. Бандери, 20, повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачці ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 1 110,80 гривень, який було сплачено за квитанціями АБ «Укргазбанк» № 48066877 від 26 лютого 2020 року, ПАТ «Укрпошта» від 5 травня 2020 року, що становить 555 (п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк