Справа № 373/222/20
Номер провадження 2/373/304/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне рішення)

07 жовтня 2020 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Залеської А.О.,

за участі секретаря судових засідань Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом та просить здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля «ВАЗ 21713», 2011 року випуску, сірого кольору, НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Судовий збір просить стягнути з відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що сторони з 09.03.2002 по 01.10.2019 перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому придбали вищевказану квартиру та автомобіль, власником яких в договорах купівлі-продажу вказано одного подружжя - відповідачку ОСОБА_2 . Оскільки за загальним правилом майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, де частки співвласників є рівними, позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного майна, чим змінити правовий режим майна із спільної сумісної власності на спільну часткову власність.

Ухвалою від 03.03.2020 провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судовому засіданні на 27.03.2020.

05.05.2020 відповідачка отримала копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду, де роз`яснені її права на подання відзиву. У зв`язку з цим судове засідання відкладено на 25.05.2020 за клопотанням відповідача про надання їй додаткового строку для подання відзиву.

25.05.2020, 21.07.2020, 04.08.2020, 28.08.2020, 14.09.2020 та 07.10.2020 відповідачка в судові засідання не з`являлась, відзиву на позов та будь-яких інших заяв чи клопотань по суті спору суду не подала. Про час та місце розгляду справи повідомлялася під розписку в суді, а також судовою повісткою, направленою поштовою кореспонденцією за місцем проживання відповідача, яке нею повідомлено в судовому засіданні 05.05.2020 а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Судової влади про розгляд справи 07.10.2020.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також просив провести заочний розгляд справи, у зв`язку із систематичною неявкою відповідача в судові засідання.

За таких обставин, суд за згодою представника позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 280, 281, ч.4 ст. 223 ЦПК України та вирішив її на підставі наявних матеріалів справи відповідно до ч.2 ст. 191 ЦПК України.

Судом встановлено наступні обставини справи.

З рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01.10.2019 вбачається, що шлюб, зареєстрований 09 березня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 36, - розірвано (а.с.7).

02.12.2002 ОСОБА_2 на своє ім`я придбала квартиру під АДРЕСА_1 , про що свідчить надана суду копія та наявний у позивача оригінал договору купівлі-продажу від 02.12.2002, посвідченого приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 2405. Відповідно до відмітки на цьому договорі, будинковолодіння зареєстроване Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2002 та записано 06.12.2002 в реєстрову книжку № 2 за реєстровим номером № 719 (а.с.8).

10.03.2011 ОСОБА_2 придбала автомобіль марки «ВАЗ-21713», кузов № НОМЕР_3 за 80900,00 грн, про що свідчить надана суду копія та наявний у позивача оригінал договору № 10/03/11 купівлі-продажу від 10.03.2011, укладеного між ТОВ «Автобаза №2» в особі директора Бабича Ю.І. та ОСОБА_2 (а.с.9-11).

Відповідно до довідки Територіального сервісного центру №3248 від 08.01.2020 за №31/10-13 згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль марки «ВАЗ», модель - 21713, 2011 року випуску, колір - сірий, 11.03.2011 зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с.24).

Згідно висновку за результатами проведення експертного оціночно-будівельного дослідження № 2-20 від 14.01.2020 ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 загальною площею 52,70 кв.м. на час проведення експертизи становить 530 373,00 грн (а.с.12-21).

Відповідно до наявного у позивача технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 вона зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 в Переяслав-Хмельницькому міжміському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 2 за № 719. Квартира розташована на 9 поверсі 9 поверхового будинку та складається з двох кімнат житловою площею 30,00 кв.м. Загальна площа квартири становить 52,70 кв.м. (а.с.25-27).

Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глави 8 Сімейного кодексу України та нормами глави 26 Цивільного кодексу України, які застосовуються судом при вирішенні даного спору.

Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В силу вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі поданих позивачем доказів судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.03.2002 по 01.10.2019 і під час шлюбу придбали квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль «ВАЗ 21713», 2011 року випуску, сірого кольору, що є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки це право не спростовано відповідачем, тому суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судовий збір сплачено позивачем в належному розмірі - 3227,87 грн, що становить 1% від ціни позову, визначеної вартістю 1/2 частини спільного майна подружжя, на яке претендує позивач, що в сумі складає 322787,00 грн та підтверджується поданими позивачем доказами.

В силу ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, ч.1 ст. 81, ч.2 ст. 82, ч.1 ст. 191, ч.4 ст. 223, ст. 279, ст.ст. 280, 281, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 52,70 кв.м., житловою - 30,00 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля «ВАЗ 21713», 2011 року випуску, сірого кольору, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3227 грн (три тисячі двісті двадцять сім гривень) 87 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, а відповідачем в той же строк з дати постановлення ухвали про відмову в перегляді заочного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу ХIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть подаватися учасниками справи через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття відповідної постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Суддя А. О. Залеська