Ухвала

18 травня 2020 року

м. Київ

справа № 488/3753/17-ц

провадження № 61-17011сво19

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Гулька Б. І. (суддя-доповідач),

суддів: Висоцької В. О., Крата В. І., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Сімоненко В. М., Червинської М. Є.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну

скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича на ухвалу Корабельного районного

м. Миколаєва у складі судді Лазарева Г. М. від 01 жовтня 2019 року

та постанову Миколаївського апеляційного суду у складі колегії суддів:

Колосовського С. Ю., Локтіонової О. В., Ямкової О. О., від 13 листопада

2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, та просив звернути стягнення на житловий будинок

АДРЕСА_1 , який належить боржнику ОСОБА_1 , право власності на який не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Подання обґрунтовано тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 59293437 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 14 березня 2019 року Корабельним районним судом м. Миколаєва у справі № 488/3753/17, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 456 281 грн. Рішення суду набрало законної сили 14 березня

2019 року.

Боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідно до інформації з сайту Укрпошти рекомендована кореспонденція (постанова про відкриття виконавчого провадження, інші документи виконавчого провадження) під час доставки боржником не отримана. Згідно з даних Державного реєстру речових прав

на нерухоме майно право власності на нерухоме майно за боржником не зареєстроване. Крім того, належне боржнику на праві власності інше майно та кошти, на яке можливо звернути стягнення, відсутнє.

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07 червня 2019 року житловий будинок

АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Оскільки боржник свідомо не зареєструвала право власності на житловий будинок в установленому законом порядку з метою унеможливлення звернення стягнення на вказане майно з метою примусового виконання рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва у справі № 488/3753/17, приватний виконавець просив подання задовольнити.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 жовтня

2019 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року, у відкритті провадження за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області

Куліченка Д. О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О. у серпні 2019 року повторно звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на житловий будинок

АДРЕСА_1 , право власності на який не зареєстровано в установленому законом порядку, у зв`язку неможливістю виконання рішення про стягнення з ОСОБА_1 боргу, так як відсутні відомості про право власності на нього у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке є аналогічним з поданням від 19 липня 2019 року,

за наслідками розгляду якого було відмовлено у відкритті провадженні

і вказана ухвала набрала законної сили. Враховуючи наведене, суд першої інстанції на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України відмовив у відкритті провадження за поданням приватного виконавця.

У грудні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О. звернувся до Верховного Суду з касаційною

скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 жовтня 2019 року і постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року та задовольнити його подання.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки суду про те, що приватний виконавець звернувся до суду з поданням про той самий предмет та з тих самих підстав є безпідставними, оскільки у серпні 2019 року він звернувся до суду з поданням іншого змісту та усунув його недоліки.

Суд першої інстанції в оскарженій ухвалі посилався на положення статті 186 ЦПК України, однак вона регулює порядок відкриття позовного провадження і не може бути застосована при розгляді процесуальних питань, пов`язаних з розглядом подання виконавця у порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України.

Питання звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, врегульоване статтею 440 ЦПК України, якою не передбачено відмову у відкритті провадження у справі за поданням виконавця.

Боржник свідомо не зареєструвала право власності на спірний житловий будинок з метою невиконання рішення Корабельного районного суду

м. Миколаєва у справі № 488/3753/17.

Відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності на житловий будинок

АДРЕСА_1 унеможливлює звернення стягнення на майно боржника шляхом реалізації з прилюдних торгів та обмежує право стягувача на своєчасне виконання рішення у розумний строк.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року у задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д. О. про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено. Вищевказану справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що відмовляючи у відкритті провадження

за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д. О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, вдався до неправильного тлумачення вказаної норми процесуального права, оскільки статтею 186 ЦПК України не передбачено такої підстави для відмови у відкритті провадження за поданням приватного виконавця, як наявність ухвали суду, яка набрала законної сили, та якою вирішено питання у спорі між тими ж особами і з тих самих підстав, так як тотожність спору передбачена тільки для позовного провадження.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), визначений у розділі VI ЦПК України.

За правилами частин десятої - одинадцятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У частині першій статті 446 ЦПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Системний аналіз норм ЦПК України свідчить про те, що при надходженні заяв, подань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), суд має постановити ухвалу про прийняття заяви, подання до свого провадження та призначення судового засідання.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права при ухваленні рішення про відмову у відкритті провадження у справі за поданням приватного виконавця на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

Разом з тим, в ухвалі Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у цій же справі № 488/3753/17 (провадження № 61-17011ск19) колегія судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, відмовляючи у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця на ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за наслідками розгляду іншого поданням приватного виконавця, яка залишена без змін постановою апеляційного суду, дійшла висновку про правомірність висновку судів про відмову у відкритті провадження з огляду на наступне.

Суд першої інстанції розглянув подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, що належить боржнику, та відмовив

у його задоволенні. Оскільки приватний виконавець звернувся з аналогічним поданням повторно, суд обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за поданням на підставі імперативної норми закону (пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України), яка забороняє звертатися двічі з питанням про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначене свідчить про застосування судом касаційної інстанції у різних складах принципово різного підходу до вирішення питання щодо відмови

у відкритті провадження за поданнями державного виконавця, приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, розгляд яких передбачено Розділом VI ЦПК України, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом.

З огляду на викладене, касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д. О. на ухвалу Корабельного районного м. Миколаєва від 01 жовтня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане справа розглядатиметься Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом

порядку, за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича на ухвалу Корабельного районного м. Миколаєва від 01 жовтня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року

Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Направити учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий Б. І. Гулько

Судді: В. С. Висоцька

В. І. Крат

Д. Д. Луспеник

Є. В. Синельников

В. М. Сімоненко

М. Є. Червинська