26.03.2020
Справа № 642/8078/19
Провадження 2/642/357/20
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Вікторова В.В.

за участю секретаря Шаповал Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання 11 березня 2020 року позивач та її представник не з`явилися. Про дату та час розгляду справи повідомлені були належним чином, що підтверджується підписом у явочному листі (а.с. 133).

До судового засідання, призначене на 25 березня 2020 року позивач та її представник ОСОБА_4 повторно не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому порядку. Про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду заяву про відкладення розгляду справи

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Судом встановлено, що позивач та її представник двічі не з`являлися в судові засідання без поважних причин, не надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Так, згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.41).

Відтак, позивачем та його представником не дотримано свого обов`язку щодо повідомлення суду про причини неявки у судове засідання, вжити заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічні положення передбачені п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, вважаючи за неможливе розглянути справу у відсутності позивача та його представника, а також з метою забезпечення виконання завдань цивільного судочинства, дотримання засад і принципів міжнародного права, вказану позовну заяву необхідно залишити без розгляду та роз`яснити позивачу, що він після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 259, 260, 352- 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня отримання її копії.

Суддя В.В.Вікторов