Справа № 214/8860/19
2/214/272/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 березня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, виконавчий комітет Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про зміну прізвища та імені дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить: змінити прізвище та ім`я малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця району Уккль, Регіон Брюссель, Бельгія на ОСОБА_5 Луї.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначає наступне. В 2014 році між нею, громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території Франції було укладено шлюб, на свідоцтві про шлюб 13.07.2018 року проставлено апостиль, зареєстровано в реєстрі 18290. ІНФОРМАЦІЯ_4 на території королівства Бельгії у шлюбі народився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на свідоцтві про народження віце консулом посольства України в Бельгії проставлено апостиль, зареєстровано в реєстрі № 570/84. 03 лютого 2016 року посольством України в Королівстві Бельгія була видана довідка про реєстрацію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України. 27 серпня 2018 року вона разом з сином повернулися до України та наданий час значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 . Син проживає з нею без реєстрації та перебуває на її утриманні. Батько дитини допускав ображання, приниження її. позивачки, мали місце випадки застосування ним відносно неї фізичного насильства та спричинення тілесних ушкоджень, з приводу чого вона зверталась до правоохоронних органів. Так. 2 січня 2019 року відділом поліції Шевченківського ВП ГУНІП в м. Києві внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 за фактом нанесення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, дії останнього кваліфіковано відповідно ст. 125 КК України, на даний момент триває досудове слідство. Також наявний висновок експерта про ступінь тяжкості завданих відповідачем тілесних ушкоджень. Крім того, з 2 січня по 9 січня 2019 року вона знаходилась на лікуванні в клініці Меділенд" (ПП "Сігма) з діагнозом: ДЧМТ, забій рідини головного мозку І ступеню, контузія лівого ока легкого ступеню, забій м`яких тканин обличчя, завушної області зліва, цесалгивний синдром, супутній діагноз: міопатія середньої тяжкості ока з астигматизмом, міопатія сітчатки ока. Побиття її відповідачем відбувалося на очах дитини, внаслідок чого дитина пережила стрес. Відповідач в присутності дитини на її адресу кричав образливі слова. Також вона зверталася по допомогу у Київський міський центр по роботі з жінками щодо домашнього насилля, На даний момент вона та дитина відвідують психолога та реабілітуються від стресу. Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 серпня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2019 року ОСОБА_2 , батько дитини, позбавлений батьківських прав. Згідно ст.166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права по відношенню до дитини. Аліменти відповідач не сплачує, станом на 1 жовтня 2019 року має заборгованість в розмірі 13 930 грн. 23 коп. За цих обставин рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 травня 2019 року за заявою ОСОБА_1 судом видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 з встановленням тимчасових обмежень його прав у відношенні до ОСОБА_1 та дитини, які постраждали від домашнього насилля. Батько дитини не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, нехтує ними, не приймає ніякої участі у вирішенні важливих питань, пов`язаних з вихованням дитини, жодним чином не піклується про стан здоров`я дитини, не забезпечує дитині належні умови для здорового зростання, а також духовного і фізичного розвитку, та своїм негативним ставленням, негативно впливає на дитину. Дитина проживає разом з нею, однак має прізвище « ОСОБА_8 » та ім`я « ОСОБА_9 » та наявність різних прізвищ матері і дитини призводить до непорозумінь та труднощів у спілкуванні з людьми, і викликає у дитини відчуття «неповноцінності», і ця обставина негативно впливає на емоційний стан дитини. З метою захисту інтересів дитини, вона, позивачка, бажає змінити прізвище сина з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 », та ім`я з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ». Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За правилами ч. ч. 3, 5 ст. 148 СК України, у разі зміни прізвища одного із батьків, прізвище дитини може бути змінено за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними, щодо такої зміни може також вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміна прізвища інтересам дитини. Вважає, що ідентичність прізвищ матері та дитини, які живуть спільно, створюють відчуття цілісності родини, а різні прізвища у матері та дитини, можуть негативно впливати на формування дитячого бачення сім`ї. В той же час, зміна прізвища дитини з батькового на материне жодним чином не може свідчити про пріоритети одного відносного іншого. Вона, позивачка, вживала заходи досудового врегулювання спору та просила відповідача дати згоду на зміну імені та прізвища малолітньої дитини. Але відповідач ухилився та ухиляється від зустрічей та надання згоди в законному порядку. Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду. Правом на участь в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримала, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання заяви не надав, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим на підставі ст.280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи за згодою позивачки. Представник третьої особи виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, прийняти рішення на розсуд суду. Представник виконавчого комітету Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази, у тому числі в офіційному засвідченому перекладі на українську мову: свідоцтво про народження дитини (а.с.10-12), довідка про громадянство дитини (а.с.13), сертифікат (а.с.14), медична довідка (а.с.15), рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.17-18), декларація про вибір лікаря (а.с.19,20), довідки про місце проживання (а.с.21), висновок органу опіки та піклування (а.с.22), рішення суду про видачу обмежувального припису (а.с.23-27), судовий наказ (а.с.28), рішення суду про позбавлення батьківських прав (а.с.29-35), епікриз (а.с.36-37), постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.38), розрахунок заборгованості по аліментам (а.с.39), довідка з місця роботи (а.с.40), характеристика (а.с.41), витяг з ЄРДР (а.с.42).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про народження дитини (а.с.10-12), довідка про громадянство дитини (а.с.13), рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.17-18), декларація про вибір лікаря (а.с.19,20), довідки про місце проживання (а.с.21), висновок органу опіки та піклування (а.с.22), рішення суду про позбавлення батьківських прав (а.с.29-35), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у шлюбі, розірваному в судовому порядку, наявність у них спільної дитини - сина, який є громадянином України та проживає з матір`ю позивачкою по справі, з якою органом опіки та піклування дитині офіційно визначено місце проживання.

Суд вважає належними доказами: судовий наказ (а.с.28), рішення суду про позбавлення батьківських прав (а.с.29-35), постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.38), розрахунок заборгованості по аліментам (а.с.39), так як вони містять інформацію, що стосується предмету доказування, а саме стягнення позивачкою з відповідача аліментів на утримання дитини в судовому порядку, наявність заборгованості по їх сплаті, що в сукупності є свідченням ухиленням відповідача від обов`язку утримувати дитину.

Суд вважає неналежними доказами, як такі, що не стосуються обставин справи наступні: виписний епікриз (а.с.21-22), витяг з ЄРДР (а.с.23), довідка з Київського міського центру роботи з жінками (а.с.24), висновок експертного дослідження (а.с.25-27), рішення суду про видачу обмежувального припису (а.с.58-62), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме чинення відповідачем у відношенні до позивачки домашнього насилля, з приводу чого вона зверталась до поліції, реабілітаційного центру перебувала на лікуванні з отриманими тілесними ушкодженнями.

Суд, відповідно до с.78 ЦПК України вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

29 листопада 2014 року між сторонами по справі було укладено шлюб, свідоцтво про шлюб №334. Апостильовано 13 липня 2018 року в м. Париж Генеральним Прокурором Апеляційного Суду Парижу за №18290-1.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 серпня 2019 року шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в Укклі, регіон Брюссель-Капіталь Королівства Бельгії, та зареєстрований громадянином України. Свідоцтво про народження видане Адміністративним відділом народжень 2015/3327. Апостильовано Комуною ОСОБА_11 в м. Брюсселі 25 січня 2016 року під № НОМЕР_1 . Дитина значиться зареєстрованою громадянином України.

З січня 2019 року ОСОБА_1 проживає з сином ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради №275 від 18 вересня 2019 року місце проживання дитини визначено з матір`ю ОСОБА_1

6 червня 2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою ОСОБА_1 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного виконавця Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області від 22 липня 2019 року відкрито виконавче провадження №59587033 з примусового виконання судового наказу.

Аліменти відповідач не сплачує, станом на 1 жовтня 2019 року має заборгованість в розмірі 13 930 грн. 23 коп.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 8 листопада 2019 року відповідач позбавлений батьківських прав відносно сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини встановлені на підставі змісту позову та досліджених судом письмових доказів.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються СК України.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У відповідності до ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно положень ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 146 СК України ім`я дитини визначається за згодою батьків. Ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. Дитині може бути дано не більше двох імен, якщо інше не випливає із звичаю національної меншини, до якої належать мати і (або) батько. Спір між батьками щодо імені дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст.148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що при вирішенні спору суд має з`ясувати: виконання своїх обов`язків обома батьками, інші обставини, які в сукупності вказують на відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тобто інтерес дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору. Інтереси дитини у зміні прізвища та імені можуть полягати у її бажанні, звичках, прив`язаності до членів її сім`ї.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги про зміну прізвища та імені дитини, позивачка стверджує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, та те, що зміна прізвища та імені буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч.7, 8,9, 10 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Оскільки сторони проживають окремо та відповідач свої батьківські обов`язки не виконує, вихованням дитини не займається, не піклується про неї, коштів на її утримання на надає, суд вважає, що позивачка обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України звернулася до суду з позовом до відповідача за захистом прав та інтересів дитини.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 7, 141, 145-146, 148, 155, 157 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 133, 141, 228, 258-260, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища та імені дитини задовольнити повністю.

Змінити прізвище та ім`я малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця району Уккль, Регіон Брюссель, Бельгія, з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_12 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Повне рішення складено 19 березня 2020 року.

Головуючий суддя В.М. Прасолов