Справа № 214/8740/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретарі - Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом 25.11.2019 року, в якому просить стягнути з ТОВ «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок нещасного випадку на виробництві, грошові кошти в сумі 602 100,00 гривень, без відрахування з цієї суми податку на доходи фізичних осіб.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 10.07.2019 року з батьком ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики електротехнічної лабораторії управління надійсності, діагностики та автоматизації ТОВ «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» стався смертельний нещасний випадок. Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку, 10.07.2019 р. о 13-17 год. на ТОВ «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» в робочу зміну з 07-00 до 15-30 год. 10.07.2019 року ОСОБА_2 виконував змінне завдання, а саме профілактику та ремонт приладів КВПтаА та установку лічильника холодної води на агрегаті хімічної очистки води в основному залі дільниці водотеплопостачання та каналізації енергоцеху. Приблизно о 13-10 год. батько позивача проводив огляд шару сталевої стружки, який знаходиться на висоті 4040 мм від рівня підлоги. Після падіння він вдарився потиличною частиною голови об трубопровід та отримав травму та його було доставлено до відділення реанімації та інтенсивної терапії КП «Криворізька міська лікарня №2, де 26.07.2019 року була констатована смерть ОСОБА_2 . Комісія з розслідування нещасного випадку прийшла до висновку, що нещасний випадок визнано пов`язаним з виробництвом. Таким чином, під час праці на ТОВ «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» стався нещасний випадок його батько отримав виробничу травму, внаслідок якої наступила його смерть. Смертю батька йому було завдано глибоких моральних страждань, він втратив людину, яку він сильно любив та поважав. Дізнавшись про смерть батька, позивач зазнав сильне емоційне та психологічне потрясіння, яке відчуває до теперішнього часу не може оговтатись від того, що трапилось, досі перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про батька постійно переслідують його. Позивач позбавлений батьківського піклування, турботи та любові рідного батька. У зв`язку із тяжкістю завданої позивачу моральної шкоди, глибину та характер моральних страждань, настання у зв`язку із цим негативних змін у житті позивача, потребу для організації свого життя, він оцінює розмір моральної шкоди, спричиненої смертельним нещасним випадком, що стався з його батьком при виконанні трудових обов`язків, що складає 300 розмірів прожиткового мінімуму, а саме - 602 100 грн.

Ухвалою суду від 26.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи характер та предмет спору суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження, підстав для розгляду справи в порядку загального позовного провадження суд не вбачає.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої заперечення відповідач мотивував тим, що за результати розслідування нещасного випадку, що стався в слюсарній майстерні, на дільниці водопостачання та каналізації енергоцеху ТОВ «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» встановлені причини настання нещасного випадку, зокрема: основна - організаційна, невиконання вимог Інструкції з охорони праці, а саме порушення п.1.20 р.1 Інструкції з охорони праці №133-2018 для слюсарів КВП та А; супутні - невикористання засобів індивідуального захисту та їх наявності (п. 1.27 р. 1 Інструкції); невиконання посадових обов`язків, порушено п. 3.20 посадової інструкції начальника електротехнічної лабораторії. При цьому було визначено коло осіб, які допустили порушення вимог законодавства охорони праці: ОСОБА_2 слюсар з контрольно-вимірювальних приладів та автоматик електротехнічної лабораторії, який під час перебування га робочому місці не дотримувався правил охорони праці, а саме виконував роботу, яку йому не доручено, не застосував засоби індивідуального захисту за їх наявності; ОСОБА_3 начальник електротехнічної лабораторії, який не забезпечив дотримання підлеглим трудової, виробничої та технологічної дисципліни. З огляду на викладене основною причиною настання нещасного випадку, що стався з батьком позивача, комісією визначено невиконання самим працівником ОСОБА_2 вимог Інструкції з охорони праці. В той же час відповідач виконував всі вимоги встановлені Законом України «Про охорону праці», а саме створив в кожному структурному підрозділі і робочому місці умови праці відповідно до вимог нормативних актів, а також забезпечив додержання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці. Згідно з встановлених в Акті обставин, за яких стався нещасний випадок потерпілий без виробничої необхідності, наяду , без використання засобів індивідуального захист, про що було відомо потерпілому, оскільки він систематично проходив інструктажі та навчання з охорони праці. Однак, потерпілий допустив грубе порушення законодавства з праці, правил внутрішнього трудового розпорядку, і з власної ініціативи прийнявся за роботу, яка йому не доручалась. У зв`язку із чим відсутня вина відповідача. Крім того, у позовній заяві не вказано яким чином дії/бездіяльність відповідача вплинули на настання незворотних негативних наслідків та розмір моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки сума не відповідає засадам розумності та справедливості.

02.02.2020 року представник позивача ОСОБА_4 надала відповідь на відзив згідно з якого вказала, що ОСОБА_2 працював в ТОВ «МЕТІНВЕСТ - КРМЗ» протягом більше ніж 40 років, неодноразово нагороджувався відзнаками керівництва підприємства за сумлінну працю, високі виробничі показники, не притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення правил охорони праці, правил внутрішнього розпорядку чи інших нормативних актів виконував роботу якісно, брав участь в розробці деаератор них установок, знав механізм їх дії, у зв`язку із чим твердження відповідача про те, що загиблий прийнявся з власної ініціативи виконувати роботу, яка йому не доручалась, з морально-етичної сторони є досить неоднозначними. Відповідач у відзиві вважає допустимими всю відповідальність за настання нещасного випадку покласти на загиблого та такий підхід є дещо неповажним та лише посилює моральні страждання позивача, який завжди пишався тим, що його батько користувався авторитетом серед своїх колег та у керівництві та добросовісно виконував свою роботу. Очевидно, що підприємством не було в повній мірі дотримано вимог з охорони праці, оскільки дерев`яна драбина, зламалась під вагою загиблого. Крім того, той факт, що нещасний випадок стався з ОСОБА_2 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, вказує на наявність підстав для покладення на відповідача обов`язку щодо відшкодування шкоди позивачу, як сину потерпілого. Під час праці на ТОВ «МЕТІНВЕСТ- КРМЗ» з батьком позивача стався нещасний випадок - він отримав виробничу травму, внаслідок якої наступила смерть. Смертю батька завдано моральних страждань, він залишився без батьківського піклування, тому розмір моральної шкоди відповідає засадам співмірності та розумності.

11.03.2020 року представник відповідача надала до суду заперечення на відповідь на відзив згідно яких, основною причиною настання нещасного випадку, яка зазначена в Акті спеціального розслідування нещасного випадку, від 06.09.2019 року, пов`язане саме з недотриманням померлим ОСОБА_2 правил охорони праці, а саме виконання роботи, яка не була йому доручена та не застосування ним засобів індивідуального захисту за їх наявності. Також, у відповіді на відзив заявлено недостовірні, неперевірені надумані та такі, що не підтверджені будь-якими доказами висновки щодо технічного стану (вибракування, несправність, зламані шаблини) драбини та недотримання відповідачем в повній мірі вимог з охорони праці. Акт спеціального розслідування не було оскаржено в судовому порядку, що свідчить про їх погодження з висновками викладеними в Акті. Крім того, розмір моральної шкоди є безпідставним та необґрунтованим, відсутні докази, що обґрунтовують пропорційність розміру грошових вимог позивача.

Представник позивача ОСОБА_4 правом присутності не скористалась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи.

Представник відповідача Нагорна В.В., надала заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними в матеріалах справи документах, вимоги не визнає та при ухваленні рішення врахувати відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, враховуючи позицію сторін, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до наступних висновків.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином загиблого ОСОБА_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 (а.с. 25).

Внаслідок нещасного випадку на виробництві, під час виконання трудових обов`язків на Товаристві з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ - КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» 10.07.2019 року з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, про що відповідачем складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку (а.с. 7-23).

Згідно з Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10.07.2019 року (форма Н-1/П), 10.07.2019 року о 06-36 год. слюсар з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики електротехнічної лабораторії управління надійності, діагностики та автоматизації ОСОБА_2 прийшов на роботу у першу зміну, о 07-15 год. начальник електротехнічної лабораторії ОСОБА_3 на змінно-зустрічних зборах з записом у «Журналі видачі нарядів» видав ОСОБА_2 змінне наряд-завдання та довів до робітників заходи безпеки, дотримання правил та норм охорони праці, дотримання вимог інструкцій письмовому наряду на І зміну та отримав наряд-завдання, яке полягало в обслуговуванні контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, а також в ревізії лічильника холодної води на обладнання хімічної очистки води на дільниці водотеплостачання та каналізації енергоцеху. Приблизно о 13-10 год. ОСОБА_2 прийняв самостійне рішення, без виробничої необхідності та видачі наряд-завдання, провести огляд шару сталевої стружки з патрубка завантажування стружки деаераторної установки (фільтр сталестружечний) №1 на предмет - спресувався чи ні відпрацьований шар сталевої стружки. ОСОБА_2 взяв дерев`яну драбину №2, підійшов з іншого боку деаераторної установки (фільтр сталестружечний) №1 (з боку розташування стіни суміжної, яка відокремлює основне приміщення дільниці від слюсарної майстерні), підставив драбину до бака деаераторної установки та піднявся по ній вертикального патрубка завантажування стружки, який знаходиться на висоті 4040 м від рівня підлоги. Встановлена ОСОБА_2 дерев`яна драбина знаходилась поза зоною видимості ОСОБА_5 , який в цей час знаходилася зі сторони патрубка вивантаження стружки деаераторної установки (фільтр сталестружечний) №1, який розташований на висоті 800 мм від рівня підлоги. Приблизно о 13-17 год. ОСОБА_5 почув гуркіт, виглянувши з-за деаераторної установки (фільтр сталестружечний) №1 побачив, що на підлозі лежить ОСОБА_6 , а на потиличній частині голови кров. Після чого, ОСОБА_5 побіг доповісти про нещасний випадок. Приблизно о 13-25 год. медичний працівник медичного пункту, яка прибула на виклик оглянула потерпілого та надала йому першу медичну допомогу та о 13-35 приїхала швидка допомога, ОСОБА_2 медичну допомогу, після чого потерпілий був доставлений каретою швидкої допомоги в травматологічне відділення КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР». З 10 липня 2019 року ОСОБА_2 знаходився у відділенні реанімації та інтенсивної терапії КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», де о 09-50 год. 26 липня 2019 року була констатована його біологічна смерть (а.с. 7-24).

Висновком вказаного акту встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці: 1. ОСОБА_2 - слюсар з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики електротехнічної лабораторії ТОВ «МЕТІНВЕСТ-КРМЗ», який під перебування на робочому місці не дотримався правил охорони праці, а саме виконував роботу, яку йому не було доручено, не застосував засоби індивідуального захисту за їх наявності, чим порушено п. 1.20, 1.27 розд. 1 Інструкції з охорони праці №133-2018 2 «для слесарей КИП и А», затвердженої наказом Генерального директора «МЕТІНВЕСТ-КРМЗ», від 25.05.2019 року №432/1. 2. ОСОБА_3

Згідно з свідоцтва про смерть видано відділом Саксаганського районного у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області серії НОМЕР_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 26).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинам 3 та 4 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Необхідною умовою виникнення зобов`язання по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди, є заподіяння цієї шкоди. Під шкодою в праві прийнято розуміти всяке применшення блага, що охороняється правом. Благо, що охороняється правом, може бути майновим або особистим немайновим. Внаслідок цього і шкода, що заподіюється благам, що охороняються, може бути майновою і моральною (немайновою).

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Судом встановлено, що позивачу була спричинена моральна шкода, оскільки внаслідок втрати батька він пережив нервові потрясіння пов`язані з його смертю та з втратою турботи і підтримки та неможливість повернути до життя найріднішу людину.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Враховуючи, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди сину загиблого.

Судом встановлено, ТОВ «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД», керуючись нормами статей 1167, ч.2 ст.1168 ЦК України, ст.ст.153,237-1 КЗпП, є особою, яка повинна нести відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди сину загиблого робітника ОСОБА_2 , оскільки його смерть настала від нещасного випадку при виконанні ним трудових обов`язків на даному підприємтсві.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, виходячи із конкретних обставин справи, характеру та ступеню моральних страждань та беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, який залишився без батька, конкретні обставини по справі, наслідки, що наступили, суд вважає що визначений позивачем розмір моральної шкоди підлягає зменшенню з 602 100,00 грн. до 220 000 грн., який відповідає засадам розумності, виваженості і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення моральна шкода у розмір 220 000 грн.

Суд не бере до уваги посилання відповідача, що причиною нещасного випадку, в результаті якого загинув батько позивача, встановлено його винні дії, оскільки потерпілий порушив вимоги діючих нормативних актів з техніки безпеки та охорони праці, виходячи з наступного.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч. 4 ст. 43 Конституції України.

Згідно з вимогами частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Матеріалами справи встановлено, що нещасний випадок стався з ОСОБА_1 при виконанні ним трудових обов`язків, відповідно до Акту про нещасний випадок від 10.07.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлена вина і відповідача у нещасному випадку, зокрема особою, яка допус ила порушення вимог законодавства є начальник електротехнічної лаборотарії ТОВ "МЕТІНВЕСТ-КРМЗ". Факт смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві відповідача встановлений Актом, що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.

Також, не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань. Смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Посилання відповідача на те, що позивачами не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення їм моральної шкоди у зв`язку з втратою батька не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач після його смерті зазнав глибоких моральних переживань, переносив та переносить моральні страждання, усвідомлюючи, що у нього немає батька, залишившись без моральної підтримки, що позбавляє його нормальних життєвих зв`язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Відповідно до положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач ОСОБА_1 подав позов про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю працівника на виробництві та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.

Таким чином враховуючи, те що рішення ухвалено на користь ОСОБА_1 , який звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 та позовні вимоги задоволені частково (36,54%) слід стягнути з ТОВ «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» на користь держави судовий збір у розмірі 2200,07 грн.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що наявні правові підстави для відшкодування моральної шкоди позивачеві з ТОВ «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.509, 525-527, 530, 546, 548, 549, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» (адреса: 50057, м. Кривий Ріг, вул. Заводська, 1, ) у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) - 220 000 (двісті двадцять тисяч) гривень 00 копійок без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ КРИВОРІЗЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» (адреса: 50057, м. Кривий Ріг, вул. Заводська, 1, ) в рахунок відшкодування судового збору у розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 07 коп. на користь держави.

У задволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено та підписано 16.03.2020 року.

Суддя Н.Г. Гринь