Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/102/20
№ 2/733/157/20
Рішення

Іменем України

"30" квітня 2020 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2004 року. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з ним і перебувають на його утриманні. Спільне життя з ОСОБА_2 не склалося, сім`я існує формально, подальше збереження шлюбу не можливе. З відповідачкою на даний час проживають окремо, примирятися не мають наміру. Вважає, що сім`я розпалася, збереження шлюбу та подальше спільне проживання неможливе, тому просить розірвати шлюб. Також просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, так як остання являється матір`ю неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є працездатною, інші утриманці відсутні та має можливість сплачувати аліменти саме в такому розмірі.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі.

Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, але надала суду відзив на позовну заяву в якому проти позову не заперечує та згодна на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти на утримання своїх дітей в розмірі, вказаному в позовній заяві.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.42). Від даного шлюбу мають двох спільних дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-11). Відповідно до довідки, виданої головою вуличного комітету № 6 м. Кролевець Сумської області від 13 січня 2020 року, діти проживають в АДРЕСА_1 разом із батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_5 (а.с.12).

Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, тож не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, та переконаний, що примирення з відповідачкою не відбудеться.

Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та поновлювати їх наміру не мають, на що не заперечує відповідачка. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, а тому суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 3 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Суд, проаналізувавши матеріали справи та всі докази в сукупності, а також враховуючи те, що відповідачка не заперечує проти стягнення із неї аліментів на дітей, вважає позовні вимоги задовольнити, стягнувши із ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.141,200, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 104-105,110,112,114,115,182, 184-185, 198, 199, 200 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 04 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 72 від 04 вересня 2004 року, розірвати.

Відповідачці після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подання позову 22 січня 2020 року, та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 30 квітня 2020 року.

Суддя Т. В. Карапиш