Провадження №22-ц/812/869/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Миколаїв

Справа № 483/1346/17

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

про поділ майна подружжя

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену суддею Куцаровим В.І. 3 березня 2020 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту ухвали не зазначена,

у с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, який в подальшому уточнив та остаточно просив визнати спільною власністю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 нежитлові будівлі та споруди загальною площею 1454,90 кв.м та земельну ділянку, площею 0,85 га, кадастровий номер :02:000:0701, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль LEXUS RX400, 2008 року випуску, номер шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою судді Очаківського міськрайонного суду від 17 серпня 2017 року в порядку забезпечення вищезазначеного позову накладено арешт на майно: нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 1454,90 кв.м та земельну ділянку, площею 0,85 га, кадастровий номер :02:000:0701, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Крім того, зупинено продаж виставленого на торги майна: нежитлових будівель та споруд, загальною площею 1454,90 кв.м та земельної ділянки, площею 0,85 га кадастровий номер :02:000:0701, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 (дата проведення торгів 22 серпня 2017 року, лот № 232144).

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 вересня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою цього ж суду від 9 листопада 2017 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Під час підготовчого судового засідання третьою особою ОСОБА_3 заявлено клопотання про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 серпня 2017 року.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначав, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2016 року з ОСОБА_2 на його користь стягнуто 2 835 354 грн. заборгованості за договорами позики . Зазначене рішення перебуває на виконанні в Очаківському МР ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області (ВП № 52907701). Він є стягувачем за зведеним виконавчим провадженням, в якому ОСОБА_6 відповідач по справі, є боржником.

Зазначає, що боржник ОСОБА_6 , проти якої ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на її майно, та її чоловік ОСОБА_7 , які здійснюють поділ майна, діють недобросовісно та зловживають правами кредитора ОСОБА_3 , оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника, що є прямим порушенням його інтересів .

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 березня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та порушують права ОСОБА_3 на законне та належне виконання рішень судів, які набрали законної сили та підлягають обов`язковому виконанню. Суд першої інстанції не надав жодної оцінки аргументам та доказам, які були надані до заяви та не зазначив мотиви відмови.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивований тим, що правова позиція Верховного Суду, на яку посилається апелянт в апеляційній скарзі не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки майно, яке просить поділити позивач не є іпотечним. До того ж на думку представника позивача відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, які передбачені ст. 158 ЦПК України.

У судовому засіданні представник позивача Мішина О.В. підтримала відзив на апеляційну скаргу та просила залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Від третіх осіб ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 95,96,97 ).

Відповідач у судове засідання не з`явилась про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином ( а.с.91 ) .

У зв`язку з цим, апеляційний суд розглядав справу відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України у відсутність осіб, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову і застосовуються лише до позовів про визнання та про присудження.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Очаківського міськрайонного суду від 17 серпня 2017 року в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 накладено арешт на майно: нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 1454,90 кв.м та земельну ділянку, площею 0,85 га, кадастровий номер :02:000:0701, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Крім того, зупинено продаж виставленого на торги майна: нежитлових будівель та споруд, загальною площею 1454,90 кв.м та земельної ділянки, площею 0,85 га кадастровий номер :02:000:0701, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 (дата проведення торгів 22 серпня 2017 року, лот № НОМЕР_4 ).

Розгляд справи на даний час триває.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Доводи наведені в заяві про скасування заходів забезпечення позову(щодо відсутності підстав для вжиття таких заходів забезпечення позову як зупинення торгів, неспівмірність з позовними вимогами) фактично стосуються оспорення правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову.

Предметом розгляду в даній справі є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.

Відповідно до приписів частин 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7). Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8). У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9). У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.10).

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі.

Враховуючи, що на теперішній час справа Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області ще не розглянута, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються і не дають суду підстав для скасування ухвали, яка постановлена з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381,382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 22 травня 2020 року.