Справа № 761/8482/20
Провадження № 2-з/761/252/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Державне підприємство "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ", Акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вимог вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом, відповідно до якого просила суд скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 385 від 28.08.2019 року "Про затвердження умов продажу активів Акціонерного товариства "Дельта Банк" в частині, що стосується права вимоги за кредитним договором № 51011 від 24.04.2012 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ "АСТРА БАНК". Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб припинити дії щодо реалізації продажу права вимоги активів Акціонерного товариства "Дельта Банк" в частині, що стосується права вимоги за кредитним договором № 51011 від 24.04.2012 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ "АСТРА БАНК".

Одночасно із зверненням до суду з даним позовом, позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просила вжити заходів забезпечення позову та заборонити Акціонерному товариству "Дельта Банк" вчиняти будь-які дії щодо продажу, відчуження (відступлення) в будь-який спосіб прав вимоги про Кредитному договору № 51011 від 24.04.2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "АСТРА БАНК". Заборонити Акціонерному товариству "Дельта Банк" поширювати в будь-який спосіб на веб-сайті банку www.deltabank.com.ua, а також розміщувати у газетах "Голос України" або "Урядовий кур`єр" та на інших інформаційних ресурсах оголошення про проведення відкритих торгів (аукціону), публічних паспортів та паспортів відкритих торгів (аукціону) щодо продажу реалізації, відчуження (відступлення) активів (майна) АТ "Дельта Банк" , а саме права вимоги по кредитному договору № 51011 від 24.04.2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "АСТРА БАНК". Заборонити АТ "Дельта Банк" вчиняти будь-які дії з оформлення результатів електронних торгів з продажу активів АТ "Дельта Банк", а саме права вимоги по Кредитному договору № 51011 від 24.04.2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "АСТРА БАНК, в тому числі підписувати, надсилати та затверджувати протокол електронних торгів учасникам, замовнику електронних торгів - АТ "Дельта Банк", укладати договір купівлі-продажу активу (майна). Заборонити ДП "ПРОЗОРРО .ПРОДАЖІ" вчиняти будь-які дії щодо проведення електронних торгів через електронну торгову систему ProZorro/ Продажі по реалізації відступлення права вимоги по Кредитному договору № 51011 від 24.04.2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "АСТРА БАНК", (паспорт відкритих торгів (аукціону)) з продажу прав вимоги Акціонерного товариства "Дельта Банк", номер лоту GL3N011485.

Заява про забезпечення позову обгрунтована тим, що 24.04.2012 між позивачем та ПАТ "АСТРА БАНК" було укладено кредитний договір № 51011 про надання кредиту на суму 500 000,00 грн. зі сплатою 20, 49% річних, строком до 24.04.2017 року. Для забезпечення зобов`язань за вказаним договором між сторонами було укладено Договір іпотеки, за яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . 02.12.2013 року право вимоги за Кредитним договором було передано до АТ "Дельта Банк", який на даний час проходить процедуру ліквідації. Позивач вказує, що на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди її правам та законним інтересам, оскільки відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному сайті відповідача та сайті ProZorro/ Продажі оприлюднено паспорт відкритих торгів (аукціону) з продажу прав вимоги АТ "Дельта Банк" на 25.03.2020 року за кредитним договором № 51011 від 24.04.2012 року, номер лоту GL3N011485. Умови продажу зазначеного активу затверджено рішенням ФГФО № 385 від 28.08.2019 року. Позивач вказує, що вказані дії відповідача щодо реалізації продажу такого активу вчиняються з очевидними ознаками протиправності, оскільки відповідачем було порушено п.п. 5.11.1 розділу 5 Регламенту роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються, згідно з яким Фонд зобов`язаний нести відповідальність за достовірність інформації про лот, що міститьсяв рішеннях Фонду про затвердження умов продажу активів. В інформації про лот не вказано, що у квартирі, яка є предметом іпотечного договору зареєстровані та мешкають малолітні діти, не вказана інформація в розділі 6 "Претензійно-позовна робота та примусове стягнення", оскільки позивач зверталась до суду з позовом до АТ "Дельта Банк" про визнання зобов`зань за кредитним договором припиненими та про зобовзання вчинити певні дії та на даний час справа розглядається в касаційній інстанції. Також у розділі 3 "Інформація про заставу" зазначена неправдива інформація. Окрім того, позивач зазначає, що починаючи з середини 2019 року вона розпочала процес врегулювання виниклої заборгованості шляхом подання документів для реструктуризації заборгованості перед банком та сплатила значні платежі. Також у публічному паспорті активу вказана оцінка, яка проводилась у 2016 році, а тому така оцінка не може вважатись актуальною. Таким чином, позивач вказує, що організація продажу прав вимоги за кредитним договором, забезпеченням за яким виступає передана в іпотеку квартира АДРЕСА_1 та подальше можливе відчуження даної квартири може дійсно не лише утруднити, а й унеможливити виконання судового рішення та вплинути не лише на права позивача, а й інших осіб, у разі придбання права вимоги за кредитним договором.

При зазначенні пропозицій щодо зустрічного забезпечення позивач зазначила, що в даному випадку права відповідача не порушуються з підстав того, що він не позбавлений можливості При зазначенні пропозицій щодо зустрічного забезпечення позивач зазначила, що в даному випадку права відповідача не порушуються з підстав того, що він не позбавлений можливості провести аукціон пізніше.

Так, вивчивши заяву про забезпечення позову суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить суд скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 385 від 28.08.2019 року "Про затвердження умов продажу активів Акціонерного товариства "Дельта Банк" в частині, що стосується права вимоги за кредитним договором № 51011 від 24.04.2012 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ "АСТРА БАНК". Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб припинити дії щодо реалізації продажу права вимоги активів Акціонерного товариства "Дельта Банк" в частині, що стосується права вимоги за кредитним договором № 51011 від 24.04.2012 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ "АСТРА БАНК".

Разом із тим, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, як передбачено частиною шостою ст. 150 ЦПК України.

Також, відповідно до п. 11 ч. 6 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відтак, судом встановлено, що електронні торги (аукціон) стосуються продажу права вимоги банку за кредитним договором є способом реалізації процедури ліквідації банку, на проведення яких Фонд делегує окремі свої повноваження щодо організації відчуження майна та активів неплатоспроможного банку продажу майна.

Забазепечення позову в наведений позивачем спосіб фактично призведе до втручання в процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку, передбаченого Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та в діяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вимог вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Дельта Банк" щодо вичнення нею передбачених законом дій при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, що заборонено законом.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної заяви.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Державне підприємство "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ", Акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вимог вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про скасування рішення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК