22-ц/804/641/20
266/5857/19

Єдиний унікальний номер 266/5857/19
Номер провадження 22-ц/804/641/20
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Биліни Т.І.,

суддів Лопатіної М.Ю., Принцевської В.П.,

за участю секретаря Сидельнікової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2019 року у складі суду Шишиліна О.Г., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст заяви

25 вересня 2019 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати її спадкоємцем 4 черги.

Заява вмотивована тим, що вона познайомилась з померлим на початку 2010 року, вони почали спілкуватись, а потім стали проживати разом з ОСОБА_3 однією сім`єю до дня його смерті. Незважаючи на існування рідного сина - ОСОБА_2 , спадкодавець був дуже самотньою людиною, так як син до нього не приходив, а інших прямих родичів та людей, які б про нього піклувались в нього не було. Померлий постійно просив її допомогти йому по господарству, приготувати їжу, адже через хворобу він не міг самостійно себе обслуговувати, тому вона декілька разів на тиждень приходила до нього додому. На початку 2010 року вони стали жити в його будинку за адресою АДРЕСА_1 , де вона мешкає по теперішній час. Вона з померлим проживали однією сім`єю, мали спільний побут, він перебував на її утриманні, оскільки вона працювала та отримувала пенсію. Крім того вона разом із сином померлого займалася його похованням. Син померлого звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак вже більш трьох років не отримує свідоцтво про право на спадщину. Тому вона вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати її спадкоємцем 4 черги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено факту проживання з особою, яка померла, однією сім`єю на час відкриття спадщини. А обставини щодо надання допомоги та піклування заявника про померлого не підтверджує факт наявності між ними відносин, притаманних сім`ї.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи

Не погодившись з рішенням суду заявник ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просила його скасувати та ухвалити нове, про задоволення вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд сприяв у розгляді справи тільки заінтересованій особі. Її представника суд першої інстанції відсторонив від участі у розгляді справи. А представник заінтересованої особи, який фактично також не міг приймати участь у розгляді справи не був відсторонений. Незважаючи на те, що до суду прийшли її свідки, підписали присягу, суд першої інстанції не допустив їх надати пояснення. Свідки зацікавленої особи надали пояснення у кількості 5х осіб. У наступне судове засідання 10.12.2019 року вона прибула з адвокатом. Але суд першої інстанції відмовив у наданні часу для її підготовки. Крім цього відмовив у долученні документів до матеріалів та у допиті свідків. З урахування наведеного, посилатися на те, що сторони не довели обставини своїх вимог чи заперечень можливо лише у разі, якщо суд виконав свої обов`язки щодо сприяння сторонам у створенні змагального процесу через передбачені законом інструктивні, вказівні та забезпечувальні функції (обов`язки) суду. Суд першої інстанції не дослідив усі матеріали справи, в зв`язку з чим зроблені висновки, які не відповідають дійсності. Якби вона та померлий ОСОБА_3 не мешкали однією сім`єю, то його син віддав би його до будинку престарілих. Введення сумісного господарства з померлим ОСОБА_3 підтверджується довідкою-актом від 01.06.2016 року. Крім цього у 2015 році були неодноразові крадіжки за місцем їх сумісного мешкання у будинку АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим вона зверталась до поліції, що підтверджується листами, заявою-скаргою.

Ставлення учасників справи до апеляційної скарги

Заінтересована особа ОСОБА_2 скористався правом на подачу відзиву в якому зазначив, що він не згоден з доводами апеляційної скарги. Заявник не оформила клопотання про допит свідків належним чином, про що їй суд неодноразово зазначав. Без дотримання вимог процесуального закону заявник звернулася з клопотанням про допит свідків і до суду апеляційної інстанції, а саме в апеляційній скарзі. Він, як син з дружиною піклувалися про батька, привозили йому харчі, відвідували, а коли батько помер, здійснили його поховання, заявник матеріально в цьому участі не приймала. В судовому засіданні заявник дала пояснення, що вона не вважала себе дружиною покійного, а була просто жінкою, яка про нього турбувалася. Він до теперішнього часу не прийняв спадщину, так як заявник забрала усі документи, а виготовлення їх дублікатів потребує значних витрат.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її відхилити, рішення першої інстанції залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає, обставини судом першої інстанції встановлено неповно, висновки зроблено без дотримання вимог законів, які регулюють спірні відносини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Як було встановлено судом першої інстанції та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть №25 від 06.01.2016 року. Місце проживання померлого АДРЕСА_2 (а.с.29).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді буд АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу 4127 від 04.07.2008 року (а.с.12-14).

За відомостями Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 28.10.2019 р. №0310-4652, ОСОБА_3 , 20.07.1926 року був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 13.08.2008 року. Інших зареєстрованих осіб за цією адресою не значиться (а.с.34).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 01.06.1954 року заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином померлого ОСОБА_3 (а.с.47).

Згідно квитанцій № №162,163,164,165, свідоцтва про поховання реєстраційний № НОМЕР_2 від 06.01.2016 р. вбачається, що похованням померлого ОСОБА_3 та його організацією займався ОСОБА_2 (а.с.43,44, 46).

Згідно довідки Департаменту СЗН Маріупольської міської ради та довідки УПФУ Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Маріуполя ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_4 (а.с.15,16).

З довідки УПФУ від 04.09.2013 року вбачається, що ОСОБА_3 знаходився на обліку в УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя та отримував пенсію (а.с.55).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно зі ст. ст. 293, 294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів спадкової справи №84/2016, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області з заявою про прийняття спадщини.

Під час розгляду справи, як в суді першої так і апеляційної інстанції було встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернувшись до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю та визнання її спадкоємцем четвертої черги, також має наміри успадкувати частину належного померлому майна, з чим не погоджується спадкоємець - заінтересована особа ОСОБА_2 .

З наведеного вбачається, що має місце спір про право, а як наслідок відсутність підстав для розгляду заявлених вимог в порядку окремого провадження.

Вказані обставини свідчать, шо судом першої інстанції порушені норми процесуального закону, які передбачають, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах(ч.6 ст.294 ЦПК).

Вказані висновки ґрунтуються на правових позиціях, висловлених в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц та від 07 лютого 2020 року у справі № 204/1272/16-ц.

Зазначені вимоги процесуального права суд першої інстанції не врахував та помилково вирішив спір по суті.

Оскільки допущені судом порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду на загальних підставах - у порядку позовного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 20 березня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право подачі позову до суду на загальних підставах у порядку позовного провадження.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав передбачених ст.389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді М.Ю. Лопатіна

В.П. Принцевська