Справа № 452/2895/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"16" березня 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Михалойка Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 посилаючись на те, що вони проживали разом спільним подружнім життям у Республіці Італія і ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії А21. Протягом тривалого часу відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобов`язання. У зв`язку з наведеним позивач просила присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання дитини в розмірі 8700грн., що є еквівалентним 300 євро.

У судовому засіданні позивач позов підтримала посилаючись на викладені в ньому обставини, просила його задовольнити і присудити щомісячні аліментні зобов`язання із відповідача, уточнивши суму в 9000грн. відповідно до курсу валюти.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи за рахунок позивача за відомим їй місцем проживання; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечила позивач.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:

Згідно, перекладеного на українську мову свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , вбачається, що її батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи про стягнення аліментів із пояснень позивача ОСОБА_1 установлено, що дитина протягом тривалого часу проживає разом із нею на Україні, - окремо від батька ОСОБА_7 і за цей час відповідач неналежно виконував обов`язок по утриманню дитини, а також не брав участь в її вихованні. У зв`язку з цим суд надає віри позиції сторони позивача в тому, що фактично на утримання дитини саме нею використовувались та затрачалися кошти: на харчування, одяг, при необхідності на лікування та інші потреби, але про це документально підтвердити складно, оскільки вона фактично не збирала про це доказів. Також суду позивач повідомила, що відповідач дійсно проживає за вказаною адресою та їй достовірно відомо, що із іншою жінкою-українкою та її трьома дітьми, що він періодично приїжджає до України, що його середньомісячний дохід становить близько двох тисяч євро; а їх спільна дочка ОСОБА_3 з ним переписується у соціальних мережах.

Згідно ч. 1 ст. 67 Закону України «Про міжнародне приватне право» зобов`язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання.

Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

За законодавством України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у спосіб, визначений за домовленістю між ними. Судом установлено, що між сторонами в даній цивільній справі не досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому, аналізуючи зібрані докази із наведеними нормами закону, пояснення позивача, ураховуючи інтереси дитини, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд дійшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі 9000грн., що еквівалентно 300 євро із відповідача щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття з часу пред`явлення такого позову.

Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При присудженні такої суми і задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу пояснень позивача, представлених документів і присуджує до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 на утримання дитини, роз`яснивши, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Румунії, проживаючого у АДРЕСА_1 , - в користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , - аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована громадянкою України, проживає у АДРЕСА_2 , - у розмірі 9000(дев`ять тисяч) гривень щомісячно, що є еквівалентом 300(триста)Євро, починаючи із 11.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 9000 гривень, що є еквівалентом 300 Євро підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 20 березня 2020 року повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст. 284 ЦПК України.

Суддя