Справа № 204/395/20
Провадження № 2/204/655/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
28 травня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мащук В.Ю.,
при секретарі Голушко В.В.,
за участю позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальних збитків, стягнення моральної шкоди, -
У січні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд:
- примусити відповідачів замінити всі без винятку каналізаційні та водопровідні труби, замінити аварійне сантехнічне обладнання в своїй квартирі терміново в семиденний термін з метою повної ліквідації причин потопів та недопущення їх в подальшому, а в разі невиконання відповідачами робіт із заміни труб та сантехнічного обладнання в строк, надати КП «ЖИЛСЕРВІС - 2» ДМР право доступу до квартири АДРЕСА_1 з метою відключення аварійного сантехнічного обладнання, а також проведення заміни труб в квартирі АДРЕСА_1 за рахунок відповідачів;
- стягнути з відповідачів, в рівних частинах по Ѕ, на користь позивача 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;
- стягнути з відповідачів, в рівних частинах по Ѕ, на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на послуги з незалежної експертної оцінки майнових збитків у сумі 1200 грн.;
- стягнути з відповідачів, в рівних частинах по Ѕ, на користь позивача відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 18 кв.м. У вказаній квартирі вона мешкає разом з дочкою. Відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , яка розташована на четвертому поверсі над квартирою позивача. Протягом останніх місяців мешканці квартири АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_3 та її співмешканець, постійно заливають квартиру позивача каналізацією, яка тече в її квартирі зі стелі по великій площі, у тому числі прямо з отвору для люстри по лампочці, утворюючи плісняву.
З вини відповідачів небезпечна аварійна ситуація створюється тому, що жити в квартирі стало небезпечно. Позивач задихається від смороду. Світло не вмикається тому, що згори через люстру з лампочки тече бруд, електропроводка затоплена. Пліснявою вкрита стеля та стіни, у зв`язку з чим постійно сира одежа. В квартирі стоїть сморід, так що іноді неможливо дихати.
На постійні щоденні прохання ліквідувати причини потопу та замінити труби та сантехніку в квартирі ОСОБА_3 реагує агресивно, ображає доньку та онуку позивача, відмовляються замінити труби та сантехнічне обладнання в своїй квартирі продовжує затоплювати квартиру позивача каналізацією, відмовляється ліквідувати аварію. Відповідач ОСОБА_4 також відмовилася ліквідувати аварію та неадекватно реагує на звернення позивача та звернення інших сусідів.
Позивач зверталася також до КП «ЖИЛСЕРВІС - 2» ДМР, яке повинно обслуговувати будинок. Працівники КП «ЖИЛСЕРВІС - 2» ДМР відмовили позивачу в прийнятті заявки на виклик слюсаря та створення комісії. Сказали, що жодної заяви не приймуть тому, що слюсаря в штаті немає. Після цього, позивач зверталася до аварійної служби 21, 29 червня 2019 року. Аварійна бригада приїздила, вони заходили до квартири АДРЕСА_1 . Слюсарі аварійної служби усно повідомили, що в квартирі АДРЕСА_1 сантехніка в аварійному стані - тече бойлер, пральна машина, унітаз, є термінова необхідність заміни старих водопровідних труб, які потребують заміни, але це повинні робити власники квартири АДРЕСА_1 . Акт про залиття на прохання позивача, їй не видали, повідомивши, що акт повинно видати КП «ЖИЛСЕРВІС - 2» ДМР.
Відповідач ОСОБА_3 свідомо відмовилася ліквідувати аварію та продовжує поводитися агресивно, на звернення не реагує.
При черговому виклику аварійної служби, на прохання повністю перекрити воду по стояку, позивачу відповіли, що аварійна служба не приїде, так як в аварії винні власники квартири АДРЕСА_1 , які повинні замінити свою аварійну сантехніку та труби.
21 червня 2019 року з приводу залиття квартири позивач звернулася до поліції, однак, працівники поліції не змогли змінити ситуацію, та поїхали.
АДРЕСА_2 червня 2019 року позивач в третій раз звернулася до КП «ЖИЛСЕРВІС - 2» ДМР з вимогою про створення комісії та видачі акту про залиття.
25 червня 2019 року позивач звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради стосовно роботи КП «ЖИЛСЕРВІС - 2» ДМР і виконання ними своїх обов`язків. Завдяки втручанню заступника директора департаменту - начальника управління з ремонту житлового господарства комісію було створено. Відповідачу ОСОБА_3 було відправлено смс- повідомлення про візит комісії, але двері ніхто не відчинив та комісія не потрапила до квартири АДРЕСА_1 . Позивачу було видано акт комісії КП «ЖИЛСЕРВІС - 2» ДМР про залиття з висновком.
29 червня 2019 року позивачем в черговий раз було визвано аварійну службу, так як з отвору для люстри бігла брудна вода, почали відпадати шматки штукатурки, сморід посилився. Аварійна служба приїхала пізно ввечері, перекрила подачу води по стояку. Відповідач ОСОБА_3 не відповідала на телефонні дзвінки, двері квартири ніхто не відчинив.
01 липня 2019 року на вимогу мешканців під`їзду приїхала аварійна служба та відкрила воду по стояку, яка побігла зі стелі в квартирі позивача. Слюсарі аварійної служби у супроводі власника квартири АДРЕСА_3 та інших сусідів потрапили до квартири АДРЕСА_1 , двері відчинив співмешканець відповідача - ОСОБА_3 . Слюсарі аварійної служби з`ясували, що в квартирі АДРЕСА_1 окрім несправної сантехніки тече внутрішня каналізація унітазу.
01 липня 2019 року позивач знову особисто звернулася до КП «ЖИЛСЕРВІС -2» ДМР з проханням про екстрену допомогу з усунення причин аварії. Заступник директора КП «ЖИЛСЕРВІС - 2» ДМР Майдан Яна Анатоліївна в присутності своїх підлеглих пояснила, що повну відповідальність за потопи несуть власники квартири АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_3 стверджувала, що тече загальний стояк та переконала сусідів щодо необхідності заміни стояка. Загальний стояк було замінено за рахунок власників житла по стояку. Після заміни загального стояка відповідач ОСОБА_3 продовжила заливати квартиру позивача. Після цього, вона визнала, що до залиття призводять старі труби і несправне сантехнічне обладнання її ванної кімнати, та все це вона пообіцяла замінити та відремонтувати.
Відповідача ОСОБА_3 було попереджено про намір зробити ремонт у ванній кімнаті квартири позивача, вона письмово (шляхом смс - повідомлення) підтвердила, що замінила труби і сантехнічне обладнання у ванній кімнаті.
18 грудня 2019 року з нової відремонтованої стелі у ванній кімнаті квартири позивача знову потекла брудна вода. Позивач викликала аварійну службу і написала заяву по факту залиття до КП «ЖИЛСЕРІВС - 2».
У зв`язку з тим, що відповідачі свідомо відмовляються змінити труби та аварійне сантехнічне обладнання в своїй квартирі, завдано шкоду майну та здоров`ю позивача, остання змушена звернутися до суду.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, які зазначені в позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання, повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за їх відсутності суду, не надали.
Судом відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 28 травня 2001 року ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_2 (арк.с.11).
Відповідно до відповіді Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 08.07.2019 року № Т-186/2, наданого за зверненням ОСОБА_2 , за інформацією КП «Жилсервіс-2» ДМР, останнє було призначено управителем у житлових будинках Чечелівського району. Послуги з управлінням будинком надаються в порядку та строки, передбачені Договором, укладеним між виконавчим комітетом Дніпровської міської ради та КП «Жилсервіс-2» ДМР від імені та в інтересах співвласників багатоквартирних будинків.
Відповідно до Переліку складових послуг з управління багатоквартирного будинку, які є обов`язкові для збереження будівель в належному стані та виконання санітарних норм надається План робіт з управління багатоквартирним будинком: прибирання прибудинкової території - виконується за графіком; прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу, протиожеледними сумішами - проводиться в зимовий період в міру необхідності і при наявності ожеледі; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого-, холодного водопостачання, систем водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації (відповідно до меж балансової належності) (промивка системи опалення, ревізія елеваторних вузлів і т.д.) - проводиться постійно і згідно звернень жителів; дератизація (боротьба з гризунами) проводиться 12 раз на рік; дезінсекції (боротьба з комахами) проводиться 6 разів на рік; обслуговування димовентиляшйних каналів проводиться за графіками, погодженими з «Дніпрогаз»; технічне обслуговування мереж електропостачання електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення. і також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (при їх наявності) проводиться постійно і за зверненнями жителів; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішньо благоустрою, розташованих на закріпленій прибудинковій території виконується відповідно до планів робіт; поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання систем, протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (при їх наявності) - виконується відповідно до планів робіт; освітлення місць загального користування - проводиться постійно.
Проведення робіт з поточних ремонтів за їх видами у будинку за власні кошти (кошти Співвласників) будуть виконуватись при умові пропорційного накопичення коштів з такого виду послуг по будинку. Адже, поточний ремонт загального майна проводиться з метою попередження його передчасного зносу і підтримання експлуатаційних показників і працездатності, усунення пошкоджень і несправності загального майна або його окремих елементів без заміни огороджувальних несучих конструкцій).
Акт про залиття складається представниками підприємства після письмового звернення співвласника. Виходом на місце працівник підприємства було обстежено квартиру заявниці на предмет залиття складений відповідний акт. Причиною залиття є несправність сантехнічних приладів в квартирі АДРЕСА_1 (арк.с.13).
Відповідно до відповіді Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 08.07.2019 року № Т-186/3, наданого за зверненням ОСОБА_2 , за інформацією КП «Жилсервіс-2» ДМР акт про залиття складається представниками підприємства після письмового звернення співвласника. Виходом на місце працівників підприємства було обстежено квартиру заявниці на предмет залиття та складений відповідний акт, який заявниця отримала нарочно. Причиною залиття є несправність сантехнічних приладів в кв.АДРЕСА_1.
Акт огляду (Акт виконаних робіт), виконаний працівниками підрядної організації є документом професійної діяльності підрядної організації - службовим документом внутрішньої роботи підприємства. Даний документ складається для розгляду та планування поточних або капітальних ремонтів підприємства та не надається мешканцям.
Послуги з управлінням будинком надаються в порядку та строки, передбачені Договором, укладений між Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради та КП «Жилсервіс-2» ДМР від імені та в інтересах співвласників багатоквартирних будинків.
Прибирання прибудинкової території - виконується за графіком. Прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу, протиожеледними сумішами - проводиться в зимовий період в міру необхідності і при наявності ожеледі.
Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого-, холодного водопостачання, систем водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації (відповідно до меж балансової належності) (промивка системи опалення, ревізія елеваторних вузлів і т.д.) - проводиться постійно і згідно звернень жителів.
Дератизація (боротьба з гризунами) проводиться 12 раз на рік.
Дезінсекції (боротьба з комахами) проводиться 6 разів на рік.
Обслуговування димовентиляційних каналів проводиться за графіками, погодженими з «Дніпрогаз».
Технічне обслуговування мереж електропостачання електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (при їх наявності) проводиться постійно і за зверненнями жителів.
Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішньо благоустрою, розташованих на закріпленій прибудинковій території виконується відповідно до планів робіт.
Поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання систем, протипожежної автоматики та димовидалення, а також інші внутрішньобудинкових інженерних систем (при їх наявності) - виконується відповідно до планів робіт.
Освітлення місць загального користування - проводиться постійно.
Проведення робіт з поточних ремонтів за їх видами у будинку за власні кошти (кошти Співвласників) будуть виконуватись при умові пропорційного накопичення коштів з такого виду послуг на будинку. Адже, поточний ремонт загального майна проводиться з метою попередження його передчасного зносу і підтримання експлуатаційних показників і працездатності, усунення пошкоджень і несправності загального майна або його окремих елементів (без заміни огороджувальних несучих конструкцій) (арк.с.12).
Відповідно до Акту від 26 червня 2019 року, складеного майстром КП «Жилсервіс - 2» ДМР ОСОБА_5 та інженером КП «Жилсервіс - 2» ДМР ОСОБА_6 , проведено обстеження квартири АДРЕСА_2 , після залиття, яке відбулося 21.06.2019 року.
При обстеженні встановлено: санвузол - стеля: по всій стелі спостерігаються мокрі та жовті сліди залиття, стіни: по стінам спостерігаються мокрі сліди залиття. Стіни та стеля побілені. Кухня - на стелі спостерігаються сліди залиття. На момент обстеження мешканці квартири АДРЕСА_1 , відсутні. Імовірно залиття відбулося у зв`язку з течею внутрішньоквартирної розводки вищерозташованої квартири АДРЕСА_1 (арк.с.15,16).
Відповідно до Акту про залиття, аварію, що трапилась в системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від АДРЕСА_2.12.2019 року, складеного старшим майстром КП «Жилсервіс - 2» ДМР ОСОБА_7 та інженером КП «Жилсервіс - 2» ДМР ОСОБА_6 , відбулось залиття квартири
АДРЕСА_2. Ванна кімната - спостерігаються старі сліди залиття на стелі, приблизно 0,5 кв.м.; кухня - спостерігаються старі сліди залиття на стелі, приблизно 0,3 кв.м.
Працівниками підрядної організації АДРЕСА_2.12.2019 року було проведено обстеження у ванній кімнаті в квартирі АДРЕСА_2 . Встановлено, що протікання в квартиру ймовірно трапилось внаслідок халатної ситуації у квартирі АДРЕСА_1 (арк.с.14).
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщень житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття за адресою: АДРЕСА_2 , від 11січня 2020 року, ймовірна вартість матеріального збитку від пошкодження оздоблення та меблів приміщень житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття, складає 5876 грн. (арк.с.18-55).
За проведення оцінки збитку майна позивачем сплаченого 1200 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 15 січня 2020 року.
Суд зазначає, що при оцінці доказів судом не приймаються надані позивачем фотокартки, так як зазначені фото не оформлені належним чином, відповідно до вимог Закону. Відповідно до наданих фото, не можливо встановити місце, де вони зроблені, дату, та час обставин, які на них зображено. Таким чином, долучені до матеріалів справи фото не доводять обставин, на які посилалась позивач у позовній заяві (арк.с.17).
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майна), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Відповідно до ст.10 ЖК УPCP громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватися правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.
Згідно ст.151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української PCP.
Відповідно до ст.177 ЖК Української PCP громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.
Згідно ст.ст.1, 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного житлового будинку зобов`язаний: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом.
Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов`язаний забезпечити представникам виконавця комунальної послуги доступ до свого житла, іншого об`єкта нерухомого майна для: ліквідації та відвернення аварій, пов`язаних із наданням відповідної комунальної послуги, - цілодобово; встановлення або заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних чи профілактичних оглядів, зняття контрольних показань вузлів обліку - згідно з умовами договору про надання відповідної комунальної послуги, договору про управління багатоквартирним будинком.
Відмова споживача надати доступ виконавцю комунальної послуги до належних споживачу приміщень у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, є підставою для припинення надання споживачеві відповідної комунальної послуги. Після надання споживачем такого доступу надання послуги відновлюється.
У невідкладних випадках, пов`язаних з необхідністю рятування життя і здоров`я людей та/чи майна, в установленому цією статтею порядку може бути здійснено доступ до житла, іншого об`єкта нерухомого майна без отримання згоди його власника (користувача) (несанкціонований доступ) для проведення огляду та ліквідації або відвернення аварії.
Несанкціонований доступ до житла, іншого об`єкта нерухомого майна відбувається без отримання згоди його власника (користувача), якщо в момент виникнення невідкладного випадку такий власник (користувач) відсутній і немає можливості встановити зв`язок з ним для інформування про необхідність негайного прибуття до житла, іншого об`єкта нерухомого майна або він відмовляється допустити в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна) представника виконавця, і при цьому є об`єктивні підстави вважати, що аварія, яка створює загрозу життю та/або майну, наявна саме в цьому житлі (іншому об`єкті нерухомого майна).
Представник виконавця попереджає власника (користувача), який присутній, але відмовляється допустити його до житла (іншого об`єкта нерухомого майна), про здійснення несанкціонованого доступу.
Під час здійснення несанкціонованого доступу і до повного завершення робіт, визначених частиною восьмою цієї статті, повинні бути присутні представник виконавця, представник органів внутрішніх справ, працівники аварійно-ремонтної бригади та власник (користувач) з будь-якої із сусідніх будівель (з будь-якого приміщення, розташованого у тому самому багатоквартирному будинку, якщо несанкціонований доступ здійснюється у багатоквартирному будинку).
Під час несанкціонованого доступу на працівників аварійно-ремонтної бригади покладаються такі обов`язки: забезпечення доступу до житла, іншого об`єкта нерухомого майна, у тому числі, за потреби, шляхом порушення конструктивної цілісності вхідних дверей, вікон або інших елементів будівель і приміщень після погодження своїх дій з іншими учасниками несанкціонованого доступу; здійснення огляду місця аварії та/або місця виникнення неполадок, що унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг іншим споживачам; проведення ремонтних та відновлювальних робіт; невідкладне відновлення конструктивної цілісності вхідних дверей, вікон, замків, запорів на них та інших елементів будівель і приміщень, що були пошкоджені під час несанкціонованого доступу, і проведення відповідних ремонтних та відновлювальних робіт; дотримання прав осіб, які проживають (перебувають) у відповідному житлі, іншому об`єкті нерухомого майна, мінімізація негативних наслідків несанкціонованого доступу, зокрема щодо їхнього майна, та обмеження доступу лише тими приміщеннями, в яких виконуються відповідні ремонтні та відновлювальні роботи.
Під час здійснення несанкціонованого доступу представник виконавця складає акт про здійснення несанкціонованого доступу та проведення ремонтних і відновлювальних робіт, який підписується всіма учасниками такого доступу. В акті обов`язково зазначаються: підстави для здійснення несанкціонованого доступу; інформація про попередження споживача із зазначенням часу та осіб, які вели переговори із споживачем, у разі їх проведення; причина та місце виникнення аварії, перелік неполадок; перелік виконаних робіт; прізвища, імена, по батькові та посади учасників несанкціонованого доступу; інформація про спосіб і час відновлення конструктивної цілісності вхідних дверей, вікон або інших елементів будівель і приміщень, що були пошкоджені під час несанкціонованого доступу, і проведення ремонтних та відновлювальних робіт.
Оригінал складеного акта зберігається у виконавця комунальної послуги. Іншим учасникам несанкціонованого доступу видаються копії акта, завірені печаткою виконавця.
Представник виконавця у присутності інших учасників несанкціонованого доступу опечатує відновлені двері, вікна чи інші елементи будівель і приміщень власною печаткою та ставить підпис, час і дату опечатування.
Витрати на здійснення несанкціонованого доступу у зв`язку з відмовою власника (користувача) надати допуск до свого житла (іншого об`єкта нерухомого майна), а також завдана внаслідок цього шкода покладаються на винну особу.
Витрати, пов`язані із забезпеченням несанкціонованого доступу, проведенням ремонтних і відновлювальних робіт, необхідних у зв`язку з відсутністю власника (користувача) у житлі (іншому об`єкті нерухомого майна), покладаються на особу, з вини якої сталася аварія.
Виконавець комунальної послуги, який самостійно здійснив зазначені витрати, має право на зворотну вимогу щодо відшкодування таких витрат за рахунок винних осіб.
Згідно до Положенням Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 року № 572 встановлено, що власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей в квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.
Отже, з наведених норм випливає, що правовідносини щодо проведення ремонтних робіт по заміні інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів існують виключно на договірних засадах і складаються між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг - споживачами і виконавцями послуг. Ремонтні роботи інженерних мереж, у т.ч. каналізації, повинні виконуватися управителем, балансоутримувачем або власником будинку - на підставі поданої заявки споживача - мешканця будинку.
Що стосується самих споживачів, то вони зобов`язані дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.
Нормами чинного законодавства не передбачено, що споживачі за власний рахунок повинні здійснювати ремонт інженерних мереж, оскільки суб`єктом відповідальності за експлуатацію утримуваного майна, до складу якого входять інженерні мережі, несе балансоутримувач та власник майна. Отже, позивач і відповідач, які є споживачами послуг, не повинні за законом здійснювати ремонт мереж каналізації в будинку.
Здійснення ремонту за власний рахунок каналізаційних та водопровідних труб, заміни сантехнічного обладнання не є ані правом ані обов`язком, а виключно бажанням позивача, яке не кореспондує встановленому законом обов`язку відповідача допустити її до приміщення своєї квартири для здійснення цього ремонту. Такий допуск здійснюється лише на вимогу виконавця/виробника - відповідної обслуговуючої будинок організації, тому правовідносини щодо здійснення ремонтних робіт повинні складатися між споживачем та виконавцем послуг, а не між споживачами - мешканцями будинку.
При цьому, суд зазначає, що закон не передбачає обов`язку одного споживача здійснювати ремонт інженерних мереж на вимогу іншого споживача.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів, а тому є не зрозумілим, яке саме право позивача порушено та у який спосіб він просить його захистити та поновити.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Отже, вимога позивача про зобов`язання відповідачів замінити всі без винятку каналізаційні та водопровідні труби та замінити аварійне та сантехнічне обладнання в своїй квартирі, а вразі невиконання відповідачами цих вимог надати КП «Жилсервіс - 2» ДМР право доступу до квартири АДРЕСА_1 з метою відключення аварійного сантехнічного обладнання, а також проведення заміни труб в квартирі АДРЕСА_1 за рахунок відповідачів, не відповідають способам захисту прав, які передбачені ст. 16 ЦК України, тому не підлягають встановленню у судовому порядку.
Розглядаючи вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі.
Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір.
Факт залиття належної позивачу квартири з вини відповідачів та розмір завданої шкоди підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: актами про залиття та Звітом про оцінку вартості матеріального збитку від 11 січня 2020 року, який складений ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки».
Відповідачами не спростовано презумпцію вини у заподіянні шкоди майну позивача та не надано доказів того, що шкода була спричинена не з їх вини.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 довела завдану їй шкоду, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири, та вважає, що завдані позивачу збитки, спричинені залиттям квартири підлягають відшкодуванню відповідачами у розмірі 5876 грн.
За проведення оцінки матеріальних збитків після залиття квартири №75 позивачем було сплачено ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки» 1200 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 15 січня 2020 року, яка також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної моральної шкоди, регулюються ст.ст.23, 1167 ЦК України, зі змісту яких випливає, що моральна шкода компенсується лише винною особою.
Згідно роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Таким чином, з урахуванням вимог позивача в частині стягнення на її користь моральної шкоди, яка завдана внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири, та пов`язана з розладом нормального життя, нервовою напругою та переживаннями, пов`язаними з необхідністю проведення відновлюваного ремонту квартири, витратою часу на проведення обстеження квартири для визначення розміру матеріального збитку, зверненням до суду за захистом порушених прав, неможливістю врегулювання питання мирним шляхом, повторності завдання шкоди за аналогічних обставин - суд приходить висновку, що в розрізі даного спору відповідачами має бути відшкодовано на користь позивача моральна шкода у розмірі 5 000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 321, 358, 391 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,13,76-81,89,141,211,223,247,258,259,263-268,280,281 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальних збитків, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири по 2938 (дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) грн., з кожної, на користь ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої залиттям квартири по 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн., з кожної, на користь ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рахунок відшкодквання витрат за послуги з експертної оцінки майнових збитків по 600 (шістсот) грн., з кожної, на користь ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору по 420 (чотириста двадцять ) грн. 40 (сорок) коп., з кожної, на користь ОСОБА_2 .
В іншій частині позові - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Законом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя В.Ю. Мащук