ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року м. Чернівці справа № 725/5583/19

провадження №22-ц/822/427/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н.К.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Ковальчук Н.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Приватне підприємство «Порядок в домі», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Вольської-Тонієвич О.В.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що вона разом із чоловіком є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . 25 квітня 2019 року в їхньому будинку на сьомому поверсі, на якому зокрема знаходиться і їх квартира, відбулося замикання та загоряння поповерхового електрощитка. Для ліквідації пожежі мешканцями будинку було викликано пожежну службу та представників ПП «Порядок в домі», яке на той час обслуговувало їх будинок. Як було встановлено, причиною такого замикання та загоряння електрощитка стало затоплення сьомого та восьмого поверхів.

Так, згідно акту від 25 квітня 2019 року причиною затоплення стало негерметично встановлений сифон під ванною в квартирі АДРЕСА_2 , яка знаходиться на восьмому поверсі будинку, власником якої згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_2 , тобто відповідач по справі. Також у вказаній квартирі проживає і його син ОСОБА_3 .

В результаті замикання та загоряння їх будинок було відключено від електромережі. Так як вказані події відбувалися напередодні ОСОБА_4 , відключення будинку від електроенергії негативно впливало на підготовку до цього свята.

Оскільки відповідачі відмовилися придбати електротовари для того, щоб відновити електропостачання в будинку, вона була змушена за власні кошти придбати необхідні електротовари на загальну суму 2418 грн.

Після встановлення електрощитка та відновлення електроенергії вона неодноразово зверталася до відповідачів з вимогою відшкодувати їй кошти, які були витрачені на придбання електротоварів, але на всі її прохання останні не реагують, у зв`язку із чим вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх інтересів.

Окрім того, їй було спричинено й моральну шкоду, так як відключення будинку від електроенергії сталося напередодні великого свята Пасхи. Замість того щоб готуватися до свята та доглядати за своїми малолітніми дітьми, вона була вимушена витрачати час на ліквідацію наслідків загоряння та заливання електрощитка: звертатися в АТ «Чернівціобленерго», ПП «Порядок в домі», викликати слюсаря-електрика, придбавати необхідні електротовари. Розмір моральної шкоди оцінює в сумі 1500 грн.

Таким чином, просила задовольнити її позов та стягнути з відповідачів на її користь матеріальну шкоду, пов`язану із придбанням електротоварів в сумі 2418 грн., моральну шкоду в сумі 1500 грн. , а також судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 лютого 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2418 грн., 500 грн. моральної шкоди, 2400 грн. витрати на правову допомогу та 2689,40 грн. судового збору.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підставою для пред`явлення позову позивачем визначено ст.1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Однак, як вбачається з матеріалів справи внаслідок залиття було пошкоджено електрощиток, розташований в коридорі спільного користування та є спільною власністю мешканців будинку, а не позивача.

Вказує на те, що станом на час залиття електрощитка в будинку АДРЕСА_3 , 24 квітня 2019 року, управителем даного будинку було Приватне підприємство «Порядок в домі». Отже, саме на вказане підприємство було покладено обов`язок по усуненню наслідків замикання та загорання електрощитка.

Таким чином, майну позивачки ОСОБА_1 залиттям, зазначеним у позові, майнова шкода не завдана, оскільки електрощиток, розташований на поверсі не є її власністю. При цьому, відповідальність по усуненню наслідків аварійної ситуації несе управитель Приватне підприємство «Порядок в домі». Те, що певні елементи до пошкодженого електрощитка куплені позивачкою, є її власною ініціативою і претензії щодо відшкодування їхньої вартості вона може пред`явити лише до управителя будинку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 та залишити рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 лютого 2020 року без змін.

Позиція апеляційного суду

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, застосовані норми права та встановлені судом обставини

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою доведено факт спричинення та розмір завданої їй діями відповідачів матеріальної шкоди. Крім того, внаслідок пошкодження майна позивачки їй завдано моральної шкоди, розмір якої суд визначив в сумі 500 грн.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції наведеним нормам не відповідає.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 та є її власником (а.с.8). Дана квартира розташована на сьомому поверсі.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.10). Дана квартира розташована на дев`ятому поверсі.

25 квітня 2019 року на сьомому поверсі вказаного будинку, внаслідок затоплення відбулося замикання та загоряння поповерхового електрощитка. Вказані обставини підтверджуються актом комісії ПП «Порядок в домі» від 25 квітня 2019 року, а також показами свідків.

20 січня 2020 року Приватне підприємство «Порядок в домі» подало до суду першої інстанції листа, в якому повідомило, що електрощитові в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_3 перебувають у спільній власності власників квартир цього будинку, відповідно до ст..382 ЦК України, ст..5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». За період надання підприємством послуг з управління вказаним будинком, балансоутримувачі електрощитових цього будинку не визначились. Щодо робіт по ремонту електрощитової, пошкодженої внаслідок залиття повідомляють, що ремонтні роботи електрощитової проведені електриком підприємства, тобто за рахунок підприємства, а деталі для заміни надані мешканкою вказаного будинку ОСОБА_1 . За чиї кошти ці деталі придбані, в підприємства інформація відсутня.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже й підставою цивільно-правової відповідальності, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права (частина перша статті 23 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

У справі, що переглядається, установлено, що 25 квітня 2019 року внаслідок заливу поповерхового електрощитка на сьомому поверсі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , відбулося замикання та загорання електрощитка, що підтверджується актом, складеним комісією ПП «Порядок в домі», в присутності мешканців ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.11).

Положеннями статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на положення ч.1 ст.1166 ЦК України, зазначала, що внаслідок неправомірних дій відповідачів шкоду завдано саме її майну.

Проте, такі доводи позивача є безпідставними.

Як встановлено матеріалами справи, що електрощиток розміщений в коридорі загального користування, в якому розміщені електролічильники власників квартир, що розміщені на даному поверсі.

Відповідно до п.3 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення;

Згідно п.14 цієї статті управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Встановлено, що послуги з управління багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 надає приватне підприємство «Порядок в домі».

Відповідно до п.4 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Оскільки електрощиток знаходиться в коридорі загального користування, відноситься до внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку та є власністю власників квартир будинку, то колегія суддів вважає, що технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем та ліквідацію аварійних ситуацій і пошкоджень у внутрішньобудинкових системах повинна була проводи обслуговуюча організація або управитель багатоквартирного будинку, зокрема, приватне підприємство «Порядок в домі».

Розміщений на сьомому поверсі електрощиток не є особистою власністю позивачки, ремонт вона виконала з власної ініціативи та на свій ризик, а тому відсутні підстави вважати, що внаслідок замикання та загоряння поповерхового електрощитка шкоду завдано майну позивачки.

Крім цього, колегія суддів вважає, що позивачка належними та допустимими доказами не довела розмір шкоди. Платіжний документ, який міститься в матеріалах справи, не доводить ту обставину, що зазначені електротовари придбала позивач та що саме ці електротовари та в тій кількості були необхідні для проведення ремонтних робіт.

Установивши вказані обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування позивачці майнової шкоди, та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення похідної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача.

Пунктом 13 ст.141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 2305,20 грн. сплачених за подання до суду апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 лютого 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 2305,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 травня 2020 року.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: А.І. Владичан

І.М. Литвинюк