Номер провадження: 22-ц/813/6738/20
Головуючий у першій інстанції Бабаков В.П.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у прийнятті апеляційної скарги

22.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2020 року вцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Суворовського районного суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно по 2000грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати (а.с 1-9).

05 лютого 2020 року заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Бабаков В.П.) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно по 2000грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2019р. і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,4грн. В частині стягнення аліментів допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць (а.с 21).

25 квітня 2020 року засобами експрес Укрпошти ОСОБА_1 направив до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.02.2020 року. Апелянт вважає, що суд невірно дав оцінку дійсним обставинам справи, невірно застосовано норми матеріального права, допущені процесуальні порушення. Апелянт вказує на те, що в участі у розгляді справи не приймав, так як не отримував копію позовної заяви та жодного іншого процесуального документа. Апелянт пояснює, що він не відмовляється від свого обов`язку утримувати дитину та виховувати її належним чином. Вказує на те, що в період після розірвання шлюбу надавалася фінансова допомога дитині у натуральній формі. Апелянт пояснює, що заробляє на життя працюючи по декілька місяців за кордом, а отже його дохід постійно змінюється. На даний час залишився без роботи та не має доходу, у зв`язку з ситуацією в країні, тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень на місяць. Вважає, що раніше зазначені ним відомості мають суттєве значення для вирішення справи, але судом першої інстанції не було прийнято належних заходів, щодо повного та всебічного встановлення та дослідження всіх обставин, які б мали значення для належного вирішення справи. Крім того, суд першої інстанції, не повідомивши відповідача належним чином про час та місце розгляду справи, фактично позбавив його права на справедливий розгляд справи. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що конституційне право на участь у судовому розгляді, право бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду не може бути формальним, це є порушенням вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення. Апелянт просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 5 лютого 2020 року, ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 щомісячно по 1200 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи, Одеський апеляційний суд приходить до висновку, щодо неможливості відкриття апеляційного провадження по даній справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За змістом ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення оскаржується відповідачем по справі ОСОБА_1 , проте ст. ст. 284, 287 ЦПК України не передбачено оскарження відповідачем заочного рішення суду без попереднього розгляду судом першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції не звертався.

Відповідно до ст. ст. 287, 288 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення.

У ч. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Враховуючи, що відповідачем порушено встановлений процесуальним законом порядок оскарження заочного рішення, то на цей час відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2020 року не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, та підлягає поверненню.

Разом з тим слід роз`яснити заявнику, що після розгляду місцевим судом заяви про перегляд заочного рішення в порядку ч. 4 ст. 287 ЦПК України та у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач має право на апеляційне оскарження заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2020 року в загальному порядку.

Керуючись 284, 287, 288, 357 ЦПК України ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2020 року вцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити у прийнятті та повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити скаржнику, що вона має право звернутись до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк