Номер провадження 2/754/5031/20
Справа №754/5940/20
РІШЕННЯ
Іменем України
01 жовтня 2020 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва
під головуванням судді Бабко В.В.
за участю секретаря судового засідання Загуменної К.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори про визнання додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. Позивач є єдиним спадкоємцям за законом. У зв`язку з тим, що мати померла на тимчасово окупованій території України, а заявник перебував на строковій військовій службі, він не мав можливості в установлений законом термін звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Позивач ставить питання про надання йому додаткового строку, оскільки причина пропуску, встановленого законом строку для прийняття спадщини є поважною.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла спадкова справа №155/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 та заява з проханням слухати справу за відсутності їхнього представника і винесення рішення відповідно до чинного законодавства.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як установлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), 31.01.2020) рідна мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 09.11.1962, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії.
Відповідно до Постанови державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Храпійчук Т.В. від 13.02.2020, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті його матері.
Згідно із витягу із Наказу Міністерства Оборони України командира військової частини НОМЕР_3 (по строковій частині) від 10.08.2019, АДРЕСА_1 , сержанта ОСОБА_1 , командира бойової машини 1 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, ВОС НОМЕР_4 , звільненого наказам командира військової частини НОМЕР_3 та направлено для зарахування на військовий облік до Шевченківського районного у місті Києві військового комісаріату.
Відповідно до ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1222 ЦК України, регламентує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 67 Закону України «Про нотаріат» регламентує, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Відповідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Таким чином, законом залишено можливість такому спадкоємцю за певних умов її прийняти, а саме якщо пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин. Для цього спадкоємцю необхідно надати суду докази, які стали поважною причиною для пропуску ним даного строку.
Судом установлено, що позивач після смерті матері зазнав емоційний стрес, у цей час він не міг звертатися до нотаріальної контори, оскільки довгий час знаходився на строковій військовій службі, захищаючи Батьківщину.
Суд повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, дійшов до висновку, що причини, з яких позивач пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини, можуть бути визнані поважними, оскільки в силу об`єктивних причин не встиг цього зробити.
Суд вважає за можливе задовольнити позов та надати додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.
При визначенні терміну додаткового строку, який має бути наданий позивачу, суд вважає, що для подання заяви про прийняття спадщини достатньо трьох місяців, які обчислюватимуться з моменту набрання цим рішенням законної сили.
Керуючись Законом України «Про нотаріат», статтями 1216, 1217, 1222, 1261, 1270-1272 ЦК України, статтями 4-7, 10, 76-81, 141, 244-245, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори про визнання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини від померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , терміном на три місяці.
Обчислення визначеного додаткового строку почати з дня набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Деснянський районний суд міста Києва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідачі: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, місцезнаходження за адресою: м. Київ вулиця Закревського, 47.

Повний текст складено та підписано 01.10.2020, що відповідає ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суддя В.В. Бабко