12 травня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Таран Н.Г.
за участю секретаря судового засідання: Раєвського П.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Деснянського районного суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу. Вимогами позову є розірвання шлюбу укладеного між позивачем та відповідачем. Вказані вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 30.10.2013 року. Від вказаного шлюбу у сторін по справі народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не працює, не надає матеріальної допомоги сім`ї, укладає кредитні договори без дозволу позивача. Наведені обставини призвели до того, що позивач та відповідач з червня 2019 року припинили шлюбно-сімейні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя й збереження сім`ї неможливо, оскільки шлюб існує формально, що суперечить інтересам сім`ї.
Ухвалою суду від 22.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою від 11.09.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Ухвалою суду від 29.11.2019 року зупинено провадження у справі та надано сторонам строк на примирення чотири місяці.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась судом про дату, час та місце проведення судового засідання. 12.05.2020 року через загальну канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причини своєї неявки відповідач суду не повідомив.
У даному випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.
В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Судом встановлено, що сторони по справі 30.10.2013 року уклали шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за № 1545.
Від вказаного шлюбу сторони по справі мають спільну дитину - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач та відповідач у теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство ними не ведеться. Тобто, зараз кожний живе своїм окремим особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. І таке спільне життя стало для сторін неприйнятним і неможливим. Таким чином, їх сім`я фактично розпалась, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Час для примирення наданий судом виявився недоцільним, оскільки всі можливості зберегти сім`ю виявились безрезультатними.
В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини.
Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно ст. 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе.
Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору в сумі 768,40 грн., оскільки судом приймається рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі то є необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позовну заяву заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 30 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1545 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Суддя: Н.Г. Таран