РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 181/326/20

Провадження № 2-о/181/18/20

"04" травня 2020 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юр`єва О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Запорожченко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про встановлення факту належності документу.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що Відділ трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області, за його заявою, надав архівні довідки від 22.03.2019 року за №Б-79-19; від 14.05.2019 року за №Б-184-19 та від 18.02.2020 року за №Б-43-20. Однак прізвище, ім`я та по батькові заявника у вказаних довідках зазначено не повністю і по різному: то українською то російською мовою, що у свою чергу ставить під сумнів належність йому зазначених документів. Внести зміни в зазначені архівні довідки не є можливим, так як вони видані на основі архівних відомостей ТОВ «Росія» с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, яке в даний час не існує, що унеможливлює подальше оформлення пенсії, тому заявник просить суд встановити факт належності йому вказаних вище документів.

У судове засідання заявник не з`явився, у заяві просив розгляд справи провести без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали та про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступні встановлені факти та обставини.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно копій архівних довідок від 22.03.2019 року за №Б-79-19; від 14.05.2019 року за №Б-184-19 та від 18.02.2020 року за №Б-43-20 вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 у вказаних довідках зазначено не повністю, і по різному: українською та російською мовою, а саме, як: « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », що у свою чергу ставить під сумнів належність заявнику зазначених документів.

Належність вказаного документу заявнику, підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями документів ОСОБА_1 , а саме: копією паспорта серії НОМЕР_1 , копією картки платника податків, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 24 лютого 1960 року Новопавлівським сільським РАЦС Межівського району, копією трудової книжки серії НОМЕР_3 заповненої 17 листопада 1983 року, копією трудової книжки колгоспника заповненої 23 грудня 1977 року, відповідно до яких вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника саме ОСОБА_1 , на російській мові « ОСОБА_1 », який дійсно працював в КСП «Росія», в подальшому, у зв`язку з реорганізацією останнього, був переведений у ТОВ «Росія» с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області.

Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

П. 1 Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , архівних довідок Відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області, від 22.03.2019 року за №Б-79-19; від 14.05.2019 року за №Б-184-19 та від 18.02.2020 року за №Б-43-20 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 293,294,315,319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місце знаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 :

-архівної довідки Відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області №Б-79-19 від 22 березня 2019 року;

-архівної довідки Відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області №Б-184-19 від 14 травня 2019 року;

-архівної довідки Відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області №Б-43-20 від 18 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Ю. Юр`єв