РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)
26 травня 2020 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Вітера І.Р.,
за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі,
ВСТАНОВИВ:
Заступник військового прокурора Луцького гарнізону військової прокуратури Західного регіону Гончар Б.С. в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу командира військової частини - НОМЕР_1 № 23 від 31.01.2018 р. солдата за контрактом ОСОБА_1 , призначеного на посаду водія 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2-го гаубичного самохідно-артелерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, наказом командира 14 окремої механізованої бригади № 25-РС від 31.01.2018 року, зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.
Згідно із ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.
Відповідач на період проходження військової служби був забезпечений державою всіма видами матеріального забезпечення, в тому числі речовим майном.
Відповідно до картки обліку військового майна особистого користування № 2211 солдату ОСОБА_1 . Міністерством оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 було видано речове майно, згідно визначених норм.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 258 від 29.11.2019 року ОСОБА_1 , звільненого наказом командира 14 окремої механізованої бригади № 272-РС від 29.11.2019 року з військової служби у запас відповідно до підпункту «д» пункту 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність), з 29.11.2019 року виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Львівського ОМВК Львівської області.
На момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, згідно довідки на утримання за втрачене речове майно № 53 від 27.11.2018 року та довідки про взаємозалік грошових коштів за речове майно № 49 від 29.11.2019 року за ОСОБА_1 рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли, а саме: каремат 1 шт., мішок спальний 1 шт., костюм для захисту від води 1 шт., шапка зимова 1 шт., костюм літній польовий камуфльований 1 к-т, куртка костюму утеплювача вид 2 1 шт., куртка вітровологозахисна 1 шт., штани вітровологозахисні 1 шт., рукавички трикотажні 1 пара, фуфайка з коротким рукавом 2 шт., труси 2 пари, білизна натільна 2 к-ти, білизна для холодної погоди 2 к-ти, шкарпетки літна (трекінгові) 2 пари, шкарпетки зимові ( трекінгові) з пари, черевики в/б тип А 1 пара, черевики з в/б тип В 1 пара, сумка транспортна індивідуальна 1 шт. на загальну суму 9967, 58 грн.
На даний час сума заборгованості ОСОБА_1 перед військовою частиною НОМЕР_1 складає 9967,58 грн.
Оскільки відповідач не відшкодував дану заборгованість, тому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 9967,58 грн. майнової шкоди та в користь військової прокуратури Західного регіону України витрати по сплаті судового збору.
Позивач на судовий розгляд справи не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за місцем свого проживання та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди позивача, з урахуванням положень ст. ст.128-131,223, 280-282 ЦП України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності позивача та відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 23 від 31.01.2018 р. ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначений на посаду водія 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2-го гаубичного самохідно-артелерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.
Копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 258 від 29.11.2019 року ОСОБА_1 , звільненого наказом командира 14 окремої механізованої бригади № 272-РС від 29.11.2019 року з військової служби у запас відповідно до підпункту «д» пункту 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність), з 29.11.2019 року виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Львівського ОМВК Львівської області.
На момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, згідно довідки на утримання за втрачене речове майно № 53 від 27.11.2018 року та довідки про взаємозалік грошових коштів за речове майно № 49 від 29.11.2019 року за ОСОБА_1 рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли, а саме: каремат 1 шт., мішок спальний 1 шт., костюм для захисту від води 1 шт., шапка зимова 1 шт., костюм літній польовий камуфльований 1 к-т, куртка костюму утеплювача вид 2 1 шт., куртка вітровологозахисна 1 шт., штани вітровологозахисні 1 шт., рукавички трикотажні 1 пара, фуфайка з коротким рукавом 2 шт., труси 2 пари, білизна натільна 2 к-ти, білизна для холодної погоди 2 к-ти, шкарпетки літна (трекінгові) 2 пари, шкарпетки зимові ( трекінгові) з пари, черевики в/б тип А 1 пара, черевики з в/б тип В 1 пара, сумка транспортна індивідуальна 1 шт на загальну суму 9967, 58 грн.
Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не сплатив кошти за отримане ним речове майно, строки носіння якого не вийшли.
Відповідно до п. 4 Розділу III Інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністра оборони України № 232 від 29.04.2016 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за № 768/28898, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 243 від 23.06.1995 (далі - Положення), визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.
Згідно з п. 2 цього Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршення або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкової виплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 був звільнений з військової частини НОМЕР_1 через службову невідповідність, військова частина має право на утримання з останнього вартості предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися.
Оскільки колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 згідно вимог вищевказаних нормативно-правових актів повинен відшкодувати державі - Міністерству оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , кошти за отримане ним речове майно, строки носіння якого не закінчилися, несплачених після виключення зі списків особового складу частини, у сумі 9967, 58 гривень, яка жодними належними та допустимими доказами не спростована відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення.
Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним доручення № 101 від 28.02.2020 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265, 280- 282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов заступника військового прокурора Луцького гарнізону військової прокуратури Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 , банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, код банку 820172 UA4089236) кошти у сумі 9967 (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят сім) гривень 58 копійок, в якості відшкодування майнової шкоди завданої державі.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь військової прокуратури Західного регіону України (код 38326057, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, код банку 820172, № рах. UA 0082783) 2102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий: /підпис/
Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер