Провадження №2/263/110/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Рябова С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

На обґрунтування вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебували в зареєстрованому шлюбу. Від спільного шлюбу народився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 1219. На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.09.2016 р. на його користь з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на період навчання в Маріупольському електромеханічному технікумі з 29.06.2016 р. по травень 2018 р. В вересні 2018 р. він вступив на перший курс факультету Транспортних систем та технологій в Харківському національному університеті міського господарства імені О.М. Бекетова на денну форму навчання. Строк закінчення навчання 30.06.2021 р. Оскільки він ніде не працює, інших джерел доходу не має, потребує матеріальної допомоги, тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2021 року.

25.04.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надходив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

Суд розглянув справу в порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно зі (Повторним) свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 06.12.2005 р., ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 1219.

ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 11.01.2014 р.

Відповідно до довідки № 1182 від 12.09.2018 року, виданої Харківським національним університетом міського господарства імені О.М. Бекетова, ОСОБА_1 зарахований до університету наказом № 946-03 від 07.08.2018р. на факультет Транспортних систем та технологій. Строк навчання 30.06.2021 р.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

На підстави викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_1 навчається в Харківському національному університеті міського господарства імені О.М. Бекетова на денній формі навчання, ніде не працює, суд дійшов висновку, що останній потребує матеріальної допомоги на своє утримання, тому, враховуючи обов`язок батьків щодо утримання дитини, необхідно дійти висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно, що забезпечить належний рівень життя та навчання дитини та суттєво не призведе до змін матеріального становища платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Вимоги позивача в частині стягнення аліментів з 01.09.2018 р. не відповідають нормам діючого законодавства, тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні позову.

Крім того враховуючи вимоги стаття 199 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня пред`явлення позову до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження ним навчання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

На підставі ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на його утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з 05.12.2018 року на період продовження навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів піддати негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Д.В. Киян