Справа № 716/179/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2020 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді - Сірик І.С.

за участю секретаря - Барабащук О.А.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Веренчанська сільська рада Заставнівського району Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в 29.05.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

31.01.2018 року за рішенням Заставнівського районного суд Чернівецької області шлюб між ними було розірвано. З моменту розірвання шлюбу їх неповнолітні діти залишилися проживати з матір`ю, знаходяться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні синів не брав, тому позивач звернулася до суду із заявою про стягнення з нього аліментів і 23.05.2019 року Заставнівським районним судом було винесено судовий наказ про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на її користь для утримання синів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, в зв`язку з чим Путильським РВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю. Однак жодний із цих заходів не дав належного результату. ОСОБА_3 і надалі не приймає участі в утриманні та вихованні синів. Не підтримує жодного зв`язку із синами, не цікавиться їх життям. З вказаних підстав позивач просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до синів ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 а також постановити рішення про збільшення розміру аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на її користь для утримання синів, а саме просить стягувати з відповідача по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково, а саме просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до синів, а щодо збільшення розміру аліментів то подала суду заяву про відмову від даних позовних вимог та закриття провадження в частині збільшення розміру аліментів.

Представник позивача ОСОБА_2 , в підготовчому судовому засіданні позовну вимогу щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, просила суд прийняти відмову позивача та закрити провадження в частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 щодо збільшення розміру аліментів.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Веренчанської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду Висновок виконавчого комітету щодо вирішення спору про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні позов визнав частково, про що подав письмову заяву про визнання частини позовних вимог, в якій зазначив, що згідний на позбавлення його батьківських прав по відношенню до синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказав, що дійсно на протязі 2 років з дітьми не бачився і не спілкувався. Будь якої допомоги не надавав. Висновок Веренчанської сільської ради не відповідає дійсності, оскільки позивач не перешкоджала йому в спілкуванні з дітьми.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представнитка позивача, відповідача, врахувавши заяву відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Відповідно до ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована в Україні постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Права та обов`язки матері і батька дитини, відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України, ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, підтримувати стосунки, виявляти турботу щодо них.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копій свідоцтв про народження дітей (а.с.11-12).

З акту обстеження матеріально побутових умов проживання ОСОБА_1 від 17.01.2020 року, довідки сільської ради №142 від 17.01.2020 року, характеристики на ОСОБА_1 , (а.с.26,27,32) видно, що на утриманні позивача пребувають сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Діти відвідують Веренчанський дошкільний навчальний заклад, відповідно, здорова за станом здоров`я. Їх батько - ОСОБА_3 з синами не проживає, успіхами дітей не цікавиться, матеріально їх не забезпечує, вихованням не займається. Діти перебувають на утриманні матері та її чоловіка ОСОБА_8 , з яким вона проживає в зареєстрованому шлюбі. Матір дітей за місцем проживання характеризується позитивно.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частина 1 статті 164 СК України регламентує підстави позбавлення батьківських прав, зокрема згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З дослідженого в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування виконкому Веренчанської сільської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що міститься в матеріалах справи, визнано за недоцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до дітей.

Відповідно до вимог частини 5 та 6 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Отже, виходячи з наведеного суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач вказав, що згідний на позбавлення його батьківських прав по відношенню до синів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Вказав, що дійсно на протязі 2 років з дітьми не бачився і не спілкувався. Будь якої допомоги не надавав. Висновок Веренчанської сільської ради не відповідає дійсності, оскільки позивач не перешкоджала йому в спілкуванні з дітьми.

Крім того, подаючи до суду заяву про визнання позову, відповідач підтверджує факт не бажання покращити стосунки з дітьми. Дану заяву також не взято до уваги при затверджені висновку про не доцільність позбавлення батьківських прав.

Згідно ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 слід позбавити батьківських прав відносно синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виходячи з їх інтересів.

Відповідно до ст.206 ч.1-3 ЦПК України, Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд вважає, що заявлене позивачем клопотання підлягає до задоволення, Згідно вимог ст.255 ч.1 п.4 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи, що заява про відмову від позову не суперечить вимогам закону, не порушує законних прав та інтересів сторін, а також інших осіб, відмову необхідно прийняти, у звязку з чим закрити провадження по справі в частині збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно судового наказу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.05.2019 року .

На підставі викладеного, ст.ст. 8, 12, 14, 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року, ст.ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 150, 155, 157, 164, 165, 180-184 Сімейного кодексу України, ст. 27 Конвенції «Про права дитини», керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 128, 130, 223, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 280-283, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИЛА :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Провадження в частині збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно судового наказу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.05.2019 року - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм НОМЕР_1 , орган видачі 7316, дата оформлення 23.01.2019 року, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителька АДРЕСА_2 . свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №327 від 28.02.2012 року, видане Чернівецькою обласною КДКА, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, зареєстрований за адресою с. Сергії Путильського району Чернівецької області.

Третя особа: Веренчанська сільська рада Заставнівського району Чернівецької області, адреса місцезнаходження с.Веренчанка вул. Шевченка,80 Заставніського району Чернівецької області.

Повний текст рішення виготовлено 18.05.2020 року.

Суддя Сірик І.С.