Справа № 240/657/17
Номер провадження № 4-с/933/1/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шинкаренко А.І.,

за участі секретаря судового засідання - Пліскачової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Олександрівка скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат - Веприцький Юрій Миколайович, на незаконні рішення та дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат - Веприцький Юрій Миколайович, звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області зі скаргою на незаконні рішення та дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області.

18.12.2019 року надала до суду уточнену скаргу, в якій посилається на те, що Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ведеться виконавче провадження №55439І71 по виконавчому листу №240/657/17 від 05.12.2017 року, виданому Олександрівським районним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 50% спільного майна подружжя, в розмірі 1306821,00 грн.

Станом на теперішній час рішення суду, яке стало підставою для видачі зазначеного виконавчого листа, боржником не виконано.

З метою реалізації майнових прав, які станом на теперішній час належать боржникові, скаржником 28 серпня 2019 року до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Донецькій області - Балдинюка М.Ю., було надіслано клопотання, про арешт та реалізацію права оренди земельних ділянок, яке належить боржнику ОСОБА_2 , про наявність якого стала відома у серпні 2019 року.

За результатами розгляду даного клопотання, отримала лист-відповідь відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області від 04.10.2019 року № 10889/02-1-39/19762, в якому державний виконавець зазначив, що постновою про арешт майна боржника від 23.01.2019 року (ВП №55439171) було накладено арешт на перелічені у ньому права оренди, який боржником не був оскаржений. Отже, державним виконавцем частково було задоволено її клопотання в частині арешту майнових прав.

Що стосується тієї частини клопотання, яка стосується реалізації права оренди, то даним листом, за підписом начальника - Буханцова О.В., в задоволенні було відмовлено, з посиланням на ч. 5 ст. 93 ЗК України.

Стягувач вважає, що відмова виконавцем у продажу на земельних торгах прав оренди земельних ділянок, які належать боржникові, є необґрунтованою та незаконною.

Відповідно до копій договорів оренди, наданих державному виконавцю, та які містяться в матеріалах виконавчого провадження, вбачається, що ОСОБА_2 особисто орендує НОМЕР_1 земельних ділянок.

З огляду на той факт, що боржник не виконує рішення суду, а навпаки, робить все можливе задля приховання його майна, вважає за законне та доцільне реалізацію права оренди вищезазначених земельних ділянок, що чітко передбачено законодавством.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат - Веприцький Ю.М., просить суд визнати протиправною відмову у примусовій реалізації в процесі виконавчого провадження № 55439171 на земельних торгах прав оренди земельних ділянок, які орендує боржник - ОСОБА_2 ; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в особі головного державного виконавця Балдинюка М.Ю., та начальника - Буханцова О.В., звернути стягнення на майнові права ОСОБА_2 , а саме: права оренди земельних ділянок, перелічених у скарзі, та реалізувати їх шляхом електронних торгів.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 25 листопада 2019 року скаргу прийнято до провадження і призначено до судового розгляду на 13 годину 00 хвилин 29 листопада 2019 року в режимі відеоконференції з Московським районним судом міста Харкова.

29.11.2019 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було відкладено розгляд скарги на 11 год. 00 хв. 06 грудня 2019 року, у зв`язку з клопотанням сторін.

06.12.2019 року головним державним виконавцем - Балдинюком М.Ю., на електронну адресу суду, було направлено відзив на скаргу ОСОБА_1 від 06.11.2019 року на незаконні рішення та дії державного виконавця, в якому просить суд відмовити у задоволенні скарги, та закрити провадження у справі, у зв`язку з тим, що вже між тими самими сторонами, з тих же підстав, і з того ж предмету, розглядалась скарга, за результатами якої було прийнято рішення, яке набрало законної сили.

06.12.2019 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було відкладено судове засідання на 09 год. 00 хв. 19.12.2019 року, у зв`язку з наданням додаткових доказів по скарзі.

18.12.2019 року представником скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , на електронну адресу суду було направлено уточнену скаргу, на незаконні рішення та дії державного виконавця, в якій зазначає уточнений список земельних ділянок, які орендує ОСОБА_2 , з приводу яких державним виконавцем було відмовлено у реалізації на земельних торгах права оренди земельних ділянок, та які не були предметом розгляду попередньої скарги.

19.12.2019 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 , який дієв інтересах ОСОБА_1 , на незаконні рішення та дії державного виконавця, було зупиненно, до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №904/968/18.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 18.05.2020 року провадження у справі було поновлено, та призначено до розгляду на 10 год. 00 хв. 25 травня 2020 року.

В судове засідання, 25.05.2020 року, скаржниця - ОСОБА_1 , та її представник, адвокат - Хоссейн Емілі, не з`явились, проте на електронну адресу суду направили клопотання, про розгляд скарги за їх відсутності. Важають, що скарга є обгрунтованою, а вимоги - законними та такими, що підлягають задоволенню.

В судове засідання, 25.05.2020 року, боржник - ОСОБА_2 , не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою від 21.05.2020 року.

Представник відділу примусового виконання рішень в судове засідання не з`явився, проте на електронну адресу суду направив клопотання, про розгляд скарги без його участі, з урахуванням раніше наданих пояснень, та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавчий лист №240/657/17, виданий Олександрівським районним судом Донецької області 05.12.2017 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 50% спільного майна подружжя, в розмірі 1306821,00 грн.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Із пункту 1 статті 10 вказаного вище Закону вбачається, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вжито ряд заходів, щодо стягнення коштів.

28 серпня 2019 року стягувачем до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області - Балдинюка М.Ю., на виконання вищевказаного рішення суду заявлено клопотання про накладення арешту та реалізацію права оренди земельних ділянок, які перебувають в оренді у боржника - ОСОБА_2 , та про наявність яких стало відомо лише у серпні 2019 року.

За результатамии розгляду даного клопотання від 04.10.2019 року була складена відповідь за підписом начальника - Буханцова О.В., в якій зазначено, що постановою від 23.01.2019 року вже було накладено арешт на право оренди земельних ділянок, а що стосується вимоги з реалізації права оренди, то вона задоволенню не підлягає, оскільки право оренди земельної ділянки може відчужуватися, в тому числі продаватися, лише власником земельної ділянки.

Статтею 135 Земельного кодексу України передбачено, що звернення стягнення на земельні ділянки або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється державним виконавцем під час виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом (ч.5 ст. 93 Земельного кодексу України).

Частина 4 ст. 124 Земельного кодексу України встановлює, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Продаж земельних ділянок, що перебувають у приватній власності, або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) може здійснюватися на земельних торгах виключно з ініціативи власників земельної ділянки (ч.2 ст.135 Земельного кодексу України).

Отже, належне орендарю, на підставі договору оренди право користування земельною ділянкою, що перебуває у приватній власності, не може бути ним відчужено.

Таким чином, оскільки право оренди земельної ділянки, що перебуває у приватній власності, не може відчужуватися орендарем, так як таке право належить лише власнику земельної ділянки, то, відповідно, дане право не може бути відчужене в процесі виконавчого провадження, де боржником є орендар.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування.

Статтею 141 Земельного кодексу України закріплено виключний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, а саме: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Серед вказаного переліку відсутня така підстава припинення користування земельною ділянкою, як відчуження права оренди земельної ділянки.

Вище зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по сраві № 904/968/18.

Отже, відмова державного виконавця у примусовій реалізації в процесі виконавчого провадження № 55439171 на земельних торгах прав оренди земельних ділянок, які орендує боржник ОСОБА_2 , є законною та обґрунтованою, що дає підстави для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 259-261, 451 ЦПК України, ст.ст. 190, 395, 407, 411 ЦК України, ст.ст. 93, 124, 13 5, 141, 1021 Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 18, 56 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні уточненої скарги ОСОБА_1 на незаконні рішення та дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суду Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.І. Шинкаренко