Справа № 203/2012/17
УХВАЛА

19 травня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м.Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дроботя Аліса Віталіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович, Дніпровська міська рада, П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, про витребування майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

Питання відводу (самовідводу) судді врегульовано нормами ст.ст.36,37,39-41 ЦПК України.

При цьому, виключний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді визначений ст.ст.36,37 ЦПК України.

Зокрема п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й сприйматись будь-ким як неупереджений.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Аналогічні висновки містяться в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», в рішенні від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Згідно поданої позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_7 , а також про витребування вказаної квартири із володіння ОСОБА_2 .

В обгрунтування підстав пред`явленого позову позивач посилався на те, що є спадкоємцем за заповітом після померлої матері ОСОБА_7 , якій за життя на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 . Проте, при зверненні до нотаріуса він дізнався, що вказана квартира була відчужена на підставі укладення незаконних правочинів за підробленими документами. Зокрема, посилався на укладення договору купівлі-продажу від 23.03.2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ; договору дарування від 01.04.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; договору купівлі-продажу від 16.04.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; договору купівлі-продажу від 25.05.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2

13.10.2017 року провадження по даній справі було зупинено до набрання законної сили судовими рішеннями у інших цивільних справах.

Ухвалою від 12.02.2020 року провадження по справі було відновлено та останню призначено до подальшого розгляду у підготовчому судовому засіданні.

При цьому, 27.05.2019 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська було винесено вирок по справі №203/4649/17, згідно якого засуджено ОСОБА_6 та визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України. Зокрема, останнього було визнано винним у вчинені вказаних кримінальних правопорушень за фактом використання підроблених документів при укладанні договору купівлі-продажу від 23.03.2016 року та заволодіння обманним шляхом чужим майном - квартирою АДРЕСА_1 , внаслідок чого було заподіяно матеріальних збитків потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вказане кримінальне провадження розглядалось колегіє суддів Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, до складу якої входив суддя Казак С.Ю., що є головуючим у даній цивільній справі.

Таким чином, враховуючи, що в рамках кримінального провадження судом досліджувались покладені в основу обвинувального акту обставини щодо незаконності відчуження ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 , на які позивач ОСОБА_1 також посилається в обгрунтування заявлених позовних вимог у розглядаємому позові, вказана обставина виключає можливість участі судді Казака С.Ю. у розгляді цивільної справи та може викликати об`єктивні сумніви щодо розгляду справи об`єктивним та неупередженим судом у учасників справи, до складу яких відносяться позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 , що були потерпілими у кримінальному провадженні, а також третя особа ОСОБА_6 , що був обвинуваченим у кримінальному провадженні та засуджений вироком суду від 27.05.2019 року.

Тому, є підстави для заявлення самовідводу у розгляді справи з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36,37,39,40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дроботя Аліса Віталіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович, Дніпровська міська рада, П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, про витребування майна та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Матеріали цивільної справи передати до канцелярії Кіровського районного суду м.Дніпропетровська для здійснення повторного авторозподілу судової справи між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ю.Казак