Провадження № 2/734/379/20 Справа № 734/545/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 вересня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Гоголаурі М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Остерська квартирно-експлуатаційна частина про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії, поновлення на квартирному обліку,-

в с т а н о в и в :

у суд із позовом про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії, поновлення на квартирному обліку звернувся ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Остерська квартирно-експлуатаційна частина, у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , викладене у протоколі №20 від 22.08.2012 року, в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов про військовій частині НОМЕР_1 зі збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації в загальній черзі з 22.08.2012 року. Вимоги позивач мотивує тим, що проходив військову службу у Деснянському гарнізоні (смт.Десна, Козелецького району, Чернігівської області), де був зарахований на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_2 з 30.04.2004 року відповідно до протоколу №2 від 30.04.2004 року. В період з листопада 2009 року по квітень 2012 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Деснянського гарнізону, де перебував на квартирному обліку з 30.04.2004 (протокол №1 від 15.01.2010 року). В подальшому був переведе ний для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 цього ж гарнізону, де на квартирний облік не зараховувався. Під час проходження військової служби у Деснянському гарнізону отримав службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . В період з грудня 2013 року по лютий 2016 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_4 (м.Київ), з лютого 2016 року по листопада 2016 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_5 та перебував у районі проведення антитерористичної операції, у період з грудня 2016 року по жовтень 2017 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_6 (м.Київ). За вищевказаними місцями служби на житловий облік не зараховувався, клопотань про зняття з житлової черги у Деснянському гарнізоні не подавав. Після звільнення з військової служби дізнався, що його начебто було знято з квартирного обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2012 року № 20. Підставою для зняття з обліку Комісія в/ч НОМЕР_1 вказала перевод до нового місця служби до військової частини НОМЕР_3 . Однак при переміщенні його до військової частини НОМЕР_3 таких підстав не виникало, так як військова частина НОМЕР_3 дислокована в Деснянському гарнізоні, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2012 року № 160 (про переведення Позивача з військової частини НОМЕР_7 до військової частини НОМЕР_3 ). 27.12.2019 року направив письмовий запит до військової частини НОМЕР_1 щодо надання копії вищевказаного протоколу, але відповіді не отримав. Звертався до Чернігівського окружного адміністративного суду про скасування вищезазначеного протоколу житлової комісії, але ухвалю від 27 серпня 2019 року йому було відмовлено у відкритті провадження, оскільки підсудність за даним спором віднесена до цивільного судочинства. Оскільки рішення житлової комісії є незаконним, просить його скасувати. Строки позовної давності вважає не пропущеними, оскільки про порушення свої прав дізнався у серпні 2019 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача адвокат Богданова І.Д. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснивши, що підставою для зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, житлова комісія зазначила переміщення останнього до нового місця служби в військову частину НОМЕР_3 . Однак дана військова частина дислокується у одному населеному пункті, що і військова частина НОМЕР_1 . При цьому, військовослужбовці ставляться на облік у населеному пункті за місцем знаходження військової частини. Тому у комісії не було підстав для зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку. Також зазначила, що ОСОБА_1 не пропустив строку позовної давності при зверненні до суду, оскільки про зняття з квартирного обліку дізнався в серпні 2019 року, коли звільнився зі служби. 27.12.2019 року ним було направлено запит до військової частини НОМЕР_1 про надання копії оскаржуємого протоколу житлової комісії від 22.08.2012 № 20, який не отримав до часу звернення до суду. Використовуючи своє право про захист інтересів в суду, звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом про оскарження дій житлової комісії, але у відкритті провадження йому було відмовлено з підстав, що цивільно-правові правовідносини не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та відзив на позовну заяву, із змісту якої виходить, що позивач не згоден із заявленими вимогами позивача. Доводи відзиву ґрунтуються на тому, що предметом спору є поновлення на квартирному обліку у Деснянському гарнізоні, що є неможливим, в зв`язку з тим, що з грудня 2013 року Позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_4 (м. Київ), що виключає можливість перебування на квартирній черзі Позивача згідно 2.19. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 № 737 (чинної на час виникнення спірних правовідносин).

Також представником відповідача подана заява про застосування строку позовної давності, оскільки позивача було знято з квартирного обліку 22.08.2012 року, а до суду звернувся лише 23.04.2020 року, тобто більш ніж через сім років. Так, відповідно до частиною 2 пункту 2.21. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 № 737 (чинної на час виникнення спірних правовідносин Документ Z0024-12, перша редакція Прийняття від 30.11.2011), щороку з 1 жовтня по 30 грудня з метою перереєстрації облікових справ військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, повинні надавати до житлових комісій довідки за формами Ф-3, Ф-5 (інформація про місце служби), Ф-7. Житлові комісії військових частин у цей самий строк здійснюють перевірку житлових умов осіб, які перебувають на обліку, уточнюють, а за потреби коригують облікові списки. Тому, якщо б Позивач, який змінював місце несення служби, виконував покладений на нього законодавством обов`язок, то дізнався б про зняття його з обліку ще у 2013 році.
Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав заяву представника відповідача щодо застосування строків позовної давності.
У судовому засідання встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:
30.04.2004 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з рапортом про зарахування на квартирний облік;
згідно витягу з протоколу №17 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 28.12.2009 року, капітана ОСОБА_1 було знято та виключено з списків осіб, що перебувають у черзі на поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_2 у зв`язку з переводом для подальшого проходження служби у військову частину НОМЕР_1 ;
12.01.2010 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування на облік для отримання житлової площі у смт.Десна;
відповідно до витягу з протоколу №1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 15.01.2010 року, капітана ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік з 30.04.2004 року з складом сім`ї одна особа та включено до книги обліку, які перебувають у черзі на одержання житла в житловій комісії в/ч НОМЕР_1 за №178;
наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №160 від 03.08.2012 року майора ОСОБА_1 , призначеного наказом Командувача Сухопутних військ ЗСУ від 14.065.2012 року №273 на посаду начальника продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_3 , вважати таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби до військової частини НОМЕР_3 смт.Десна Чернігівської області;
відповідно до витягу з протоколу № 20 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 22 серпня 2012 року, на підставі п.2.19 пп.2 наказу МО України №737 від 30.11.2011 року «Про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» у зв`язку з переміщенням майора ОСОБА_1 (Наказ КСВ ЗС України №273 від 14.06.2012 року, виключений зі списків частини 03.08.2012 року Наказ командира в/ч НОМЕР_1 №160 від 03.08.2012 року) до нового місця служби в військову частину НОМЕР_3 , знято майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї одна особа з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у смт.Десна;
у листі №640 від 26.03.2019 року начальник Остерської КЕЧ району повідомив ОСОБА_1 про те, що станом на 22.03.2019 року він не перебуває на квартирному обліку в Деснянському гарнізоні. Підставою зняття з квартирного обліку житловою комісією військової частини НОМЕР_1 послугувало переведення ОСОБА_1 до нового місця служби до військової частини НОМЕР_3 , про що зазначено у протоколі №20 від 22.08.2012 року.
Заслухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Остерська квартирно-експлуатаційна частина про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії, поновлення на квартирному обліку, підлягають задоволенню виходячи з наступного:
згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Предметом позову у справі є визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , викладене у протоколі №20 від 22.08.2012 року, в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов про військовій частині НОМЕР_1 зі збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації в загальній черзі з 22.08.2012 року.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності 01 січня 2005 року, стаття 12 вказаного Закону викладена в новій редакції. Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Відповідно до пункту 24 цього Порядку датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Згідно ч. 4, 5 ст.40 ЖК України зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Відповідно до витягу з протоколу №1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 15.01.2010 року, капітана ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік з 30.04.2004 року з складом сім`ї одна особа та включено до книги обліку, які перебувають у черзі на одержання житла в житловій комісії в/ч НОМЕР_1 за №178.
Рішенням засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 22 серпня 2012 року, відображеним у протоколі № 20, на підставі п.2.19 пп.2 наказу МО України №737 від 30.11.2011 року «Про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» у зв`язку з переміщенням майора ОСОБА_1 (Наказ КСВ ЗС України №273 від 14.06.2012 року, виключений зі списків частини 03.08.2012 року Наказ командира в/ч НОМЕР_1 №160 від 03.08.2012 року) до нового місця служби в військову частину НОМЕР_3 , знято майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї одна особа з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у смт.Десна.
У пп.2 п.2.19 Інструкції «Про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженого наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), на який посилається житлова комісія, зазначено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт.

Суд зазначає, що згідно з ст. 40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Пунктом другим частини другої даної статті передбачено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Отже, порівнюючи норми п. 2 ч 1 ст.40 ЖК України та пп.2 п. 2.19 Інструкції суд приходить до висновку, що військовослужбовці можуть бути зняті з квартирного обліку з причини переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт лише за умови, якщо військовослужбовець, при цьому, виїхав па постійне місце проживання до відповідного населеного пункту.

Судом встановлено, що військова частина НОМЕР_1 , де проходив службу ОСОБА_1 і був зарахований на квартирний облік, та військова частина НОМЕР_3 до якої він був переведений відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ СЗУ від 14.06.2012 року, розташовані в одному населеному пункті селище Десна, Козелецького району, Чернігівської області. Даний факт є загальновідомим, та не заперечувався відповідачем та третьою особою.

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із того, що житлова комісія, приймаючи рішення 22 серпня 2012 року, яке відображене у протоколі № 20 про зняття майора ОСОБА_1 з складом сім`ї одна особа з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у смт.Десна, порушила вимоги пп.2 п.2.19 Інструкції «Про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженого наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року (у чинній редакції на час прийняття рішення) та п. 2 ч 1 ст.40 ЖК України, оскільки такі підстави не настали.

Вирішуючи заяву відповідача щодо застосування строків позовної давності, суд приходить до наступних висновків.

За загальним правилом, встановленим ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач ОСОБА_1 зазначив, що дізнався про оскаржуване рішення житлової комісії у 2019 року. Після цього звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду щодо неправомірності рішення комісії. Але ухвалою від 27 серпня 2019 року йому було відмовлено у відкритті провадження, у зв`язку із тим, що спір належить розглядати у порядку цивільного судочинства. 27.12.2019 року ним було направлено запит до військової частини НОМЕР_1 про надання копії протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2012 року №20. На час звернення до суду копію протоколу так і не отримав. Відтак 27.02.2020 року звернувся з даним позовом до Козелецького районного суду. На засіданні житлової комісії 22.08.2012 року присутній не був.

На підтвердження вищезазначених обставин, Позивачем було надано до суду адресований йому лист начальника Остерської КЕЧ району №640 від 26.03.2019 року, у якому повідомляється, що у зв`язку з переводом до нового місця служби, до військової частини НОМЕР_3 згідно протоколі №20 від 22.08.2012 року житловою комісією військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 знятий з квартирного обліку.

Крім цього, Позивачем надано суду лист начальника Чернігівського зонального відділення служби правопорядку №1022/ПСР, датований 24.04.2019 року, у якому останній повідомив ОСОБА_1 про рішення житлової комісії від 22.08.2012 року, яке відображено у протоколі №20, про зняття його з квартирного обліку. Разом з цим, ОСОБА_1 роз`яснено право на оскарження даного рішення безпосередньо до суду.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_1 дізнався про порушене його право у 2019 року, що є поважністю причини пропущення позовної давності.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що позивач протягом майже семи років не міг не знати про його зняття з квартирного обліку, суд не вважає доведеним, оскільки, як вже зазначалось вище, саме на державу покладається обов`язок зарахування, ведення та припинення квартирного обліку. Вказані обставини, в свою чергу, свідчать про обов`язок державних органів доводити до відома особи, зокрема, про зняття її з квартирного обліку, що визначено ч. 5 ст.40 ЖК України. Разом з тим, таких доказів суду надано не було.

Відповідно до норм ЦК України суд не поновлює строк звернення до суду. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини» (Llhanv. Turkey), заява № 22277/93, правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Зважаючи на викладене суд вважає, що причини пропуску позивачем строку позовної давності дійсно є поважними, а відтак його порушене право підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У зв`язку з вищевикладеним, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, надані докази, а також норми чинного законодавства, які застосовуються до спірних правовідносини, суд вирішив, що підстави для зняття позивача з квартирного обліку були відсутні, тому таке відбулось неправомірно, а відтак право позивача ОСОБА_1 на забезпечення його житлом підлягає судовому захисту шляхом визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , викладене у протоколі №20 від 22.08.2012 року, в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 зі збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації в загальній черзі з 22.08.2012 року.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій на підставі п.13 ч.1 ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно до ст.141 ЦПК України, дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.47 Конституції України, ст. 40 ЖК України, статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. ст. 12, 13, 83, 206, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Остерська квартирно-експлуатаційна частина про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії, поновлення на квартирному обліку задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_8 ), викладене у протоколі №20 від 22.08.2012 року, в частині зняття ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) з квартирного обліку.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_8 ) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 зі збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації в загальній черзі з 22.08.2012 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (смт. Десна, Козелецького району, Чернігівської області, ЄРДПОУ НОМЕР_8 ) на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 840 гривень 80 коп.

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання АДРЕСА_2 );

Представник позивача - ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_3 );

Відповідач - військова частина НОМЕР_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_8 , місце знаходження смт.Десна, Козелецького району, Чернігівської області, 17024);

Третя особа Остерська квартирно-експлуатаційна частина (ЄРДПОУ 22992611, місце знаходження вул. Ювілейна, буд.3, сел. Десна, Козелецького району, Чернігівської області, 17024).

Суддя