УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року суддя Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мушкет О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом представника позивача адвоката Костантинової Оксани Миколаївни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Верченко Тетяни Іванівни про дострокове розірвання спадкового договору з зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Верченко Тетяни Іванівни про стягнення витрат, понесених внаслідок виконання договору довічного утримання,-

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2020 року представник позивача адвоката Костантинової О.М., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 звернулась до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Верченко Т.І. про дострокове розірвання спадкового договору.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15.01.2020 року було відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

До початку розгляду вказаної цивільної справи по суті відповідач ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Верченко Т.І. про стягнення витрат, понесених внаслідок виконання договору довічного утримання.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27.02.2020 року подану зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано їх в одне провадження. Вказаною ухвалою також було продовжено строк проведення підготовчого судового засідання на тридцять днів.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

15 травня 2020 року через канцелярію суду позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якому просить вжити заходів забезпечення зустрічного позову та накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 52,5 м. кв. у тому числі житловою площею 26,4 м. кв., який розташований на земельній ділянці Маріупольської міської ради площею 0,0470 га, кадастровий номер :01:024:0249.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що станом на сьогоднішній день йому стало відомо, що ОСОБА_2 намагається здійснити відчуження спірного майна, а у разі його відчуження на користь інших осіб, це значно затруднить або взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши клопотання про забезпечення позову та вивчивши матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Розгляд клопотання здійснено в порядку ч. 1 ст.153ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Всупереч положенням ч. 2 ст. 149 ЦПК України, заявником не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Матеріали поданого клопотання не містять жодних доказів з приводу вчинення відповідачем будь-яких дій, направлених на відчуження нерухомого майна на користь третьої особи.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Доводи позивача про те, що існує реальна загроза утруднення виконання чи неможливість виконання рішення суду в подальшому, наразі є лише припущенням. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, як вбачається з спадкового договору від 05.09.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 (відчужувач) та ОСОБА_1 (набувач), посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Верченко Т.І., вказаним нотаріусом, на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону відчуження зазначеного у договорі житлового будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 до припинення цього спадкового договору.

З урахуванням вищезазначеного, приходжу до переконання, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, що обумовлюють реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому в задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом представника позивача адвоката Костантинової Оксани Миколаївни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Верченко Тетяни Іванівни про дострокове розірвання спадкового договору з зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Верченко Тетяни Іванівни про стягнення витрат, понесених внаслідок виконання договору довічного утримання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. О. Мушкет