Провадження № 2/205/569/20
04 березня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Дніпровського державного аграрно-економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Дніпровський державний аграрно-економічний університет 16 грудня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч. 2 ст. 175 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 14 січня 2020 року подано виправлений позов.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2020 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року було вирішено питання про заочний розгляд справи.
Позивач у своєму позові посилався на те, що між позивачем і ОСОБА_1 11 серпня 2014 року було укладено договір № ФКз-417 про підготовку фахівця ОСОБА_1 за спеціальністю «Фінанси і кредит», відповідно до умов якого університет зобов`язався надати освітню послугу, а відповідач був зобов`язаний сплачувати за освітню послугу у розмірі 4 740 гривень щорічно. Наказом № 1805 від 26 серпня 2014 року відповідача було зараховано студентом першого курсу ДДАЕУ. ОСОБА_1 фактично було сплачено 2 350 гривень. На підставі наказу № 1988 від 28 серпня 2015 року відповідача було відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану та умов договору. Станом на 28 серпня 2015 року заборгованість по оплаті за навчання ОСОБА_1 склала 2 390 гривень. 30 листопада 2015 року на адресу відповідача позивачем було направлено претензію про сплату заборгованості у розмірі 2 390 гривень, яку залишено ним без задоволення. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь ДДАЕУ заборгованість у розмірі 8 639 гривень 28 коп., з яких основна сума несплаченої заборгованості у розмірі 2 390 гривень 00 коп., пеня за час прострочення виконання зобов`язань у розмірі 4 140 гривень 93 коп., три відсотки річних у розмірі 341 гривні 10 коп., сума інфляційних втрат у розмірі 1 767 гривень 25 коп., а також судовий збір у розмірі 1 921 гривні. Представник позивача просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов на адресу суду не направив. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 серпня 2014 року між позивачем і ОСОБА_1 було укладено договір про підготовку фахівця або надання додаткових освітніх послуг у Дніпропетровському державному аграрному-університеті, строком дії до 30 червня 2019 року (а.с. 10). Відповідно до п. 3.1 ОСОБА_1 зобов`язаний своєчасно, до початку навчального року (семестру), вносити оплату за освітню послугу в розмірах та строки, встановлені цим договором, а згідно з п. 4.1 дотримуватися Правил внутрішнього розпорядку, графіку навчального процесу та вимог навчального плану.
Відповідно до витягу з наказу ДДАЕУ № 1805 від 26 серпня 2014 року ОСОБА_1 було зараховано студентом 1 курсу факультету обліку і фінансів заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030508 «фінанси і кредит» з 01 вересня 2014 року (а.с. 11).
Згідно з витягом з наказу ДДАЕУ № 1988 від 28 серпня 2015 року відповідача було відраховано зі складу студентів за невиконання вимог навчального плану та умов договору (а.с. 12).
Претензією вих. № 46-11-1629 від 30 листопада 2015 року відповідача було повідомлено про необхідність сплати заборгованості за навчання у розмірі 2 390 гривень 00 коп. (а.с. 13).
Наказом Міністерства освіти і науки України № 740 від 24 травня 2017 року Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет було перейменовано у Дніпровський державний аграрно-економічний університет (а.с. 17).
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Як вбачається з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ОСОБА_1 добровільно не сплачується, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Дніпровського державного аграрно-економічного університету заборгованість за надані послуги у розмірі 2 390 гривень 00 коп., три відсотки річних за період з 15 вересня 2014 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 341 гривні 10 коп., інфляційні втрати за період з 15 вересня 2014 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 1 767 гривень 25 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України встановлено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Як вбачається з розрахунків, наданих позивачем, розмір пені складає 4 140 гривень 93 коп., що значно перевищує суму боргу, тому суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути неустойку у розмірі заборгованості за навчання у сумі 2 390 гривень 00 коп. У задоволенні інших вимог у цій частині позивачеві слід відмовити.
Таким чином, розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 6 888 гривень 35 коп. (заборгованість за навчання у розмірі 2 390 гривень 00 коп. + пеня у розмірі 2 390 гривень 00 коп. + три відсотки річних у розмірі 341 гривні 10 коп. + інфляційні втрати у розмірі 1 767 гривень 25 коп. = 6 888 гривень 35 коп.).
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1 921 гривні 00 коп. (а.с. 1).
З урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 1 531 гривні 67 коп. (6 888 гривень 35 коп. х 1 921 гривню 00 коп. / 8 639 гривень 28 коп. = 1 531 гривня 67 коп.).
Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровського державного аграрно-економічного університету складає 8 420 гривень 02 коп. (6 888 гривень 35 коп. + 1 531 гривня 67 коп. = 8 420 гривень 02 коп.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 549, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 551, ст.ст. 610, 625, 629, 903 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Суддя: