Справа № 175/3409/19
Провадження № 2/175/930/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2020 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Новік Л.М.
за участю секретаря - Сапай О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком та батьком доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідачем вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 24.10.2008 року. Від цього шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося і вона була змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Дніпропетровського районного суду від 01.08.2013 року шлюб між нею і відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу з відповідачем донька ОСОБА_4 залишилася мешкати разом з нею. Відповідач залишив її разом з донькою і став проживати з іншою жінкою від якої має дитину. ОСОБА_2 тривалий час не виконує свої батьківські обов`язки і матеріально не забезпечує дитину, в зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів. 25.10.2017 року Дніпровський районний суд/справа №175/3908/17-ц/ видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів заробітної плати щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 24.10.2017 року до повноліття дитини. 6.11.2017року АНД відділом державної виконавчої служби М.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВИ №55058528 про примусове виконання судового наказу про стягнення аліментів.
Починаючи з 2013 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме: матеріально не забезпечує дитину, не сплачує аліменти на її утримання, не цікавиться успіхами дитини в навчанні, не відвідує навчальний заклад , де навчається донька, тривалий час не шукає зустрічі з донькою, не приймає участі у її вихованні. Фактично він втратив духовний зв`язок з нею. Наразі донька навчається в КЗ Обухівська ЗОШ №1 1-111 ступенів. Відповідач жодного разу не приймав участі у батьківських зборах, не відвідував навчальний заклад, не спілкувався з класним керівником, що підтверджується довідкою-характеристикою навчального закладу від-15.08.2019р. Протягом шести років відповідач не цікавиться станом здоров`я доньки, йому невідоме прізвище лікаря-педіатра, у якого знаходиться на обліку ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою медичного закладу.
Мені невідоме місце знаходження відповідача та місце його роботи. Спочатку вона намагалася підтримувати з ним зв`язок по телефону, але починаючи з 2017 року відповідач не став відповідати на її дзвінки, до місця мешкання доньки не приїздить. Жодного подарунку на свята чи день народження доньки відповідач не подарував. Їй дуже важко пояснювати донці де її тато і чому він не приїздить .
Наразі донька мешкає разом з нею за місцем її реєстрації в АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні. Вона працює в TOB «Продпоставка ЛТД» з 02.06.2015р. на посаді бухгалтера , позитивно характеризуюсь за місцем роботи, фактично вона займається вихованням доньки одноособово, здійснюю усі обов`язки по вихованню та утриманню дитини.
Просить суд ухвалити рішення яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою від 13.09.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою від 14.01.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути без неї, позовні вимоги підгримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини.
Представник третьої особи Орган опіки та піклування в особі Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без участі представника служби, надав суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносного його дочки, цивільний позов підтримує в повному обсязі.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без повалених причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 17 березня 2009 року виконавчим комітетом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №5, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 (a.c.13).
Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Дніпропетровського районного су Дніпропетровської області від 01 серпня 2013 року (а.с.14).
Відповідно до судового наказу, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 25 жовтня 2017 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з 24 жовтня 2017 року. (а.с.15).
Дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 (позивачка по справі) та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні.
Батько не цікавиться життям та здоров`ям дівчинки, тривалий час нехтує своїми обов`язками з виховання та утримання дитини, не приймає участі у підготовці до самостійного життя, не здійснює відносно дитини належного батьківського піклування, не цікавиться досягненнями дочки, що підтверджується також характеристикою учениці 4-Б класу КЗ «Обухівська ЗОШ №1 І-ІІІ ступенів» ОСОБА_3 (а.с.21).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України).
У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини (далі Європейська конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.
Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Європейської конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»).
При цьому, право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»).
Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
А відповідно до розпоряджень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків (пункт 18 Постанови).
Виходячи з конкретних обставин справи втручання у право відповідача здійснюється з метою захисту прав і свобод малолітньої дитини - ОСОБА_3 , 2009 року народження, що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Європейської конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети» такого втручання.
В матеріалах справи є висновок Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 13.01.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, з якого вбачається, що батько дитини ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків, з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її навчанням.
В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, він фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав.
Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача в сумі 768 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись «Конвенцією про права дитини», статтею 8 Європейської конвенції з прав людини, статтями164-166, 179, 180-182, 185, 186,191,196, 243, 244 Сімейного кодексу України, ст. 55 ЦК України, статтями ст.ст. 12,13,81,141,259,265,268, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити громадянина України ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) батьківських прав відносного його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.М. Новік