КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №375/248/20

04 травня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іллінського Олександра Васильовича на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року, постановлену під головуванням судді Литвин О.В., про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Промвпровадження» про стягнення невиплаченої суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки повного розрахунку та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Промвпровадження» про стягнення невиплаченої суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки повного розрахунку та моральної шкоди.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 25 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 діб з дня отримання копії даної ухвали шляхом зазначення у позові обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, та доказів, якими обґрунтовуються викладені в позові обставини.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Промвпровадження» про стягнення невиплаченої суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки повного розрахунку та моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 25 березня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Іллінський Олександр Васильович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року про повернення позовної заяви скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року про повернення позовної заяви є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви не відповідає обставинам справи та спростовується тим, що позивачем було подано до суду уточнену позовну заяву від 03.03.2020 року, яка містить детальний розрахунок недоплаченої суми заробітної плати позивача в розмірі 9419,27 грн. та розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати станом на 03.03.2020 року в розмірі 54270,72 грн. Крім цього, у вказаній позовній заяві зазначені докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу, так як всі недоліки позовної заяви були усунуті.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

У відповідності до вимог статті 353, 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові), що є об`єктом апеляційного оскарження, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Промвпровадження» про стягнення невиплаченої суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки повного розрахунку та моральної шкоди.

У позовній заяві ОСОБА_1 просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Промвпровадження» на його користь 30 000,00 грн. недоплаченої заробітної плати, 44 794,88 грн. середнього заробітку за час затримки виплати, 20 000,00 грн. моральної шкоди та 4000,00 грн. витрат по оплаті правової допомоги.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 25 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліків.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції посилався на те, що позовна заява не відповідає вимогам ч.3 ст.175 ЦПК України, оскільки у позові не зазначено обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються та не зазначено доказів, якими обґрунтовуються викладені в позові обставини.

На виконання вимог вказаної ухвали, представником позивача адвокатом Іллінським О.В. було подано до суду позовну заяву (уточнену) в якій він просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Промвпровадження» на користь ОСОБА_1 12 419,27 грн. недоплаченої заробітної плати, 54 270,72 грн. середнього заробітку за час затримки виплати, 20 000,00 грн. моральної шкоди та 5000,00 грн. витрат по оплаті правової допомоги.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Визнаючи позовну заяву неподаною та, повертаючи її позивачу, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не усунуто зазначені в ухвалі судді недоліки позовної заяви, як того вимагають вимоги закону. Стороною позивача було подано позовну заяву в новій редакції без врахуванням всіх викладених в ухвалі судді обставин, а тому остання не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України і підлягає поверненню.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони не ґрунтується на вимогах процесуального права, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Підставою для повернення позовної заяви ОСОБА_1 стало, зокрема те, що позовна заява в новій редакції не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, оскільки в ній не зазначено обґрунтованого розрахунку сум, що позивач просить стягнути з відповідача та не зазначено доказів, якими обґрунтовуються викладені в позові обставини.

Статтею 175 ЦПК України встановлено форму та зміст позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У частинах першій, третій статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ухвали Рокитнянського районного суду Київської області від 25 лютого 2020 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Іллінським Олександром Васильовичем було подано до суду позовну заяву в новій редакції, яка містить розрахунок недоплаченої суми заробітної плати та розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати, а також в ній зазначено докази, що підтверджують вказані обставини, що відповідає ст. 175 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Посилаючись на невиконання позивачем вимог ухвали від 25 лютого 2020 року, суд першої інстанції не врахував вимоги статті 189 ЦПК України, якою визначено завдання підготовчого провадження, якими, зокрема, є: остаточне визначення предмета спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Також згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про визнання позовної заяви неподаної та повернення її позивачу.

Відповідно ч.3 ст. 13 ЦПК України, позивач розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Позивач в позовній заяві зазначив найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, повне найменування та місцезнаходження учасників справи, ціну позову, навів розрахунок сум, що стягуються, зміст свої позовних вимог, докази, якими вони підтверджуються, виклав обставини справи так як вважав за потрібне, навів перелік документів, що додаються, вказав про вжиття заходів досудового врегулювання спору, які не дали позитивного результату, підтвердив, що ним не подано позову до іншого суду до цього ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, що відповідає ст. 175 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Таким чином висновок суду про невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху спростовується матеріалами справи та є помилковим.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов до помилкового та передчасного висновку про визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачу з підстав не зазначення обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються та доказів, якими обґрунтовуються викладені в позові обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому за правилами ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іллінського Олександра Васильовича задовольнити.

Ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року про повернення позовної заяви скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Промвпровадження» про стягнення невиплаченої суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки повного розрахунку та моральної шкоди направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: