Справа № 513/662/20
Провадження № 2/513/390/20
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

у серпні 2020 року до Саратського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з грудня 2006 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, в яких ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 .

Подружжя проживає окремо, дитина проживає з позивачем, відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 31 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити повністю, справу розглядати без їх участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив задовольнити, справу просив розглянути без його участі. Крім того, відповідач у заяві просив суд врахувати, що він періодично допомагає дитині, на підтвердження чого надав дві копії розписок позивача про одержання від відповідача грошових коштів у розмірах 7000,00 гривень та 2000,00 гривень, а також копію товарного чеку щодо придбання самокату вартістю 2400,00 гривень.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10), його матір`ю вказана ОСОБА_1 , яка є позивачем по справі, батьком - ОСОБА_4 , який є відповідачем по справі.

Те, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також підтверджується його заявою про надання згоди на тимчасовий виїзд малолітнього сина з України, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Атаманчук О.Г. (а.с. 11).

Як вбачається з довідки № 771 від 24 липня 2020 року, виданої Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області, дитина перебуває на утриманні матері, позивача по справі (а.с. 7).

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України.

Такий принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2020 року становить 2318 гривень, а з 1 грудня 2020 року становитиме 2395 гривень.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про його народження, та що не заперечувалося відповідачем.

Виходячи з аналізу перелічених норм закону, враховуючи обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини, проживає окремо, він зобов`язаний утримувати свою дитину, яка не досягла повноліття та проживає разом з матір`ю, до досягнення ним повноліття.

Суд, враховувавши вибір позивача, з якою проживає дитина, щодо присудження аліментів у частці від доходу відповідача, вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які відповідач повинен виплачувати на користь позивача на утримання дитини до її повноліття, у частці від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивачем та відповідачем не надано суду жодного доказу, які б підтверджували стан здоров`я та матеріальне становище дітей, відповідача.

Щодо зауваження у заяві відповідача про періодичне надання допомоги дитині суд зазначає наступне.

Надані відповідачем розписки не містять підпису позивача та не можуть слугувати доказом надання дитині добровільної матеріальної допомоги. З долученого до заяви відповідача товарного чеку не вбачається, що самокат був придбаний відповідачем. Крім того, надані відповідачем докази не засвідчені належним чином відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України, та не були подані у встановлений законом строк, тому не приймаються судом до розгляду.

Разом з тим, суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19, провадження № 61-929св19, який звернув увагу на те, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи та вимог вказаних вище норм матеріального законодавства, приймаючи до уваги стан здоров`я і матеріальне становище дитини, обов`язок батька дитини утримувати її до досягнення ними повноліття, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов`язку батька та матері по утриманню дітей, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі, зазначеному позивачем, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 18 серпня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Так як позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у зв`язку з задоволенням позовних вимог позивача про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. ст. ст. 2, 7, 48, 76-78, 81, 128, 141, 206, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 279, 430, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 24 вересня 2013 року органом реєстрації 2MDA, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 12 березня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до моменту досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 24 вересня 2013 року органом реєстрації 2MDA, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя К. Ю. Рязанова