Провадження 2-н/127/299/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І. Е., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання.

Під час вивчення матеріалів заяви судом встановлено їх невідповідність вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Із розрахунку заборгованості та оборотної відомості вбачається, що КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заявлено до стягнення суму боргу з 01.05.2017, а до суду із заявою заявник звернувся 20.05.2020. Таким чином заборгованість пред`явлено до стягнення виникла за межами трирічного строку позовної давності.

Судом прийнято до уваги, що за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

При цьому, переривання строку позовної давності у порядку, передбаченому ст. 264 ЦК України, повинно бути досліджено у позовному, а не наказному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 164, п. 5 ч. 1 ст. 165, ч. 2 ст. 167 п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання.

Внесена сума судового збору Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржників у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду або через суд першої інстанції.

Вищевказаний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя: