233 № 233/6471/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулося Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з жовтня 2012 року по серпень 2019 року включно в сумі 22324,15 грн., що виникла за споживачем за адресою: АДРЕСА_1 , а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , які надаються позивачем. На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок 686. Відповідач не виконує свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого за період з жовтня 2012 року по серпень 2019 року включно утворилась вказана заборгованість.

Відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги не визнала, вказуючи на те, що в зазначений період не користувалася послугами з теплопостачання, оскільки квартиру було відключено від мережі з теплопостачання. Частково оплачувала рахунки з теплопостачання, щоб не лишитися субсидії. Крім того, письмових претензій від позивача не отримувала. А також надала заяву про застосування строку позовної давності.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому вказав, що факт надання послуг з теплопостачання до будинку, в якому розташована квартира відповідача, підтверджується відповідними актами. Відключення окремої квартири від мережі централізованого опалення чинним законодавством не передбачено та не є підставою звільнення від сплати за послуги з теплопостачання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» є постачальником послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 . На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 у ВО «Костянтинівкатепломережа».

За вказаною адресою відповідач має зареєстроване місце проживання, що підтверджується інформаційною довідкою відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 24.10.2019 року.

В період з жовтня 2012 року по серпень 2019 року позивачем надавались послуги з централізованого опалення, що підтверджується актами про підключення житлового будинку АДРЕСА_2 до системі централізованого опалення від 15 жовтня 2012 року, від 05 жовтня 2013 року, від 23 жовтня 2014 року, від 15 жовтня 2015 року, від 15 жовтня 2016 року, від 17 жовтня 2017 року, від 25 жовтня 2018 року.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно із п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач не здійснювала в повному обсязі оплату послуг з теплопостачання за вказаною адресою, в зв`язку з чим позивачем нарахована заборгованість за період з жовтня 2012 року по серпень 2019 року включно в сумі 22324,15 грн.

Суд, розглядаючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано отримання ним послуг з теплопостачання, що надавалися позивачем, та наявності вказаної заборгованості.

Посилання відповідача на те, що її квартиру було відключено від мережі теплопостачання та у спірний період вона не користувалася вказаними послугами не спростовує висновків суду з таких підстав.

Згідно з п.п. 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок розгляду та прийняття рішення про відключення окремого житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. Так, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у пунктах 2.1 та 2.2 цього Порядку. У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. Отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Вибір запропонованих схем може супроводжуватися економічними розрахунками.

Верховний Суд України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192 цс15 зробив висновок про те, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що відключення квартири відповідача від системи центрального опалення не спростовує факт надання відповідачу послуг з централізованого опалення, та наявності фактичних договірних правовідносин.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналізуючи вказані норми права Верховний Суд України в постанові від 22 березня 2017р. у справі № 6-43цс17 виклав наступний правовий висновок.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом 26 вересня 2019 року, а з розрахунку заборгованості вбачається, що у період з червня 2015 року по жовтень 2016 року відповідач не здійснювала платежі на погашення заборгованості, хоча в цей період плата за послуги з теплопостачання нараховувалася, суд дійшов висновку про те, що перебіг позовної давності не переривався до вересня 2016 року. Так, останній платіж, здійснений відповідачем на погашення заборгованості поза межами трирічного строку позовної давності здійснено відповідачем у травні 2015 року та був в меншому розмірі, ніж поточна заборгованість, а отже, судом не встановлені обставини вчинення відповідачем дій, що свідчать про визнання ним свого боргу.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів на його користь заборгованості, що виникла з 01 жовтня 2012 року по 31 серпня 2016 року пред`явлені позивачем поза межами строку позовної давності, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно з розрахунку, наданого позивачем, який залишився не спростованим відповідачем, за період з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2019 року за вказаною адресою виникла заборгованість в розмірі 14816,33 грн, що є різницею між сумою щомісячних нарахованих платежів за фактично надані послуги з теплопостачання за відповідний період в загальному розмірі 24754,54 грн та сумою платежів, здійснених споживачем у вказаний період в загальному розмірі 3873,56 грн, а також сумою платежів, перерахованих на рахунок споживача в якості субсидії у вказаний період в загальному розмірі 6074,64 грн (24764,53 3873,56 - 6074,64 = 14816,33).

А отже, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2019 року в розмірі 14816 гривень 33 копійки.

Разом з тим, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 7507,82 грн, що є різницею між сумою заборгованості, яку просив стягнути позивач, в розмірі 22324,15 грн та сумою заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2019 року в розмірі 14816 гривень 33 копійок.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із частковим задоволенням позову з ОСОБА_2 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1274,95 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 264 265, 273, 278, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2019 року в розмірі 14816 (чотирнадцяти тисяч вісімсот шістнадцяти) гривень 33 копійок.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2012 року по 31 серпня 2016 року в розмірі 7507 (семи тисяч п`ятисот семи) гривень 82 копійок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» судовий збір в розмірі 1274 (однієї тисячі двохсот сімдесяти чотирьох) гривень 95 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд.2, ЄРДПОУ 03337119; відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя