Справа № 216/1142/19
провадження 2/216/648/20
РІШЕННЯ

іменем України

28 вересня 2020 року місто Кривий Ріг

без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

встановив:

25.02.2019 ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

У позовній заяві зазначено, що в період часу з 15 квітня 2000 року по 21 березня 2007 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Вказаний шлюб розірвано відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу від 21 березня 2007 року, що видане Центрально-Міським Відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Факт наявності у неї теперішнього прізвища- ОСОБА_4 , підтверджується Свідоцтвом про зміну імені від 17 жовтня 2012 року. Від шлюбу з Відповідачем, вони мають спільну дитину - повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Їх дитина-донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із нею, та навчається за денною формою навчання у Криворізькому професійному гірчничо-металургійному ліцеї, що підтверджується довідкою названого освітнього закладу № 107-Д від 04 лютого 2019 року Термін навчання з 15 грудня 2016 року по 01 липня 2019 року. ОСОБА_3 стипендію не отримує, що підтверджується довідкою названого освітнього закладу, тобто, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навіть досягнувши віку 18 років не може працювати з поважних та об`єктивних причин, тобто, потребує матеріальної допомоги і потребуватиме її до 01 липня 2019 року - до моменту завершення навчання. Проте, Відповідач ОСОБА_2 , з 27 жовтня 2018 року і по теперішній час, незважаючи на мої неодноразові прохання надавати матеріальні утримання та забезпечення для їх доньки ОСОБА_3 , категорично відмовляється надавати грошові кошти на утримання дитини, мотивуючи це тим, що він бажає витрачати свої гроші на свої власні особисті потреби, заявляючи при цьому, що питання надання матеріальної допомоги доньці його взагалі не цікавлять і він самостійно, на свій розсуд буде вирішувати як йому витрачати свої доходи та у жодному разі не буде добровільно сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період її навчання. При цьому вона, за останні 6 місяців, має дохід-заробітну плату у розмірі менше ніж 28 100 тисяч гривень. Тобто, її дохід за вказаний період часу складає менше ніж 5000 гривень, щомісячно (після відрахувань), що підтверджується. Вищевказаний дохід (заробітну плату), окрім свого власного забезпечення та утримання доньки ОСОБА_3 , нею витрачається також на утримання її малолітніх дітей: 1) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (молодшої дитини Відповідача); 2) ОСОБА_4 ,- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а батько її доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народження - ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тобто, її дохід (менше 5000 гривень, щомісячно) розподіляється на неї (та трьох моїх утриманців-дітей, загалом чотири особи, внаслідок чого, сума матеріального забезпечення на одну особу складає менше 1250 гривень, щомісячно. Внаслідок чого, її дохід, якій витрачається на харчування, придбання одягу, взуття, купівлю книжок та канцелярського приладдя для освіти повнолітньої доньки ОСОБА_3 загалом становить не більше ніж 1250 гривень, щомісячно. Так, рівень матеріального забезпечення її також становить не більше ніж 1250 гривень на одну особу, щомісячно. Через що, в нашій родині рівень доходу на одну особу, щомісячно, на багато менший у порівнянні з прожитковим мінімумом в розрахунку на один місяць на одну особу (1853 гривні - з 01.01.2019 року), що встановлений нормами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік». У свою чергу, їй необхідно забезпечити належне харчування дитини ( ОСОБА_3 ) вдома та в учбовому закладі. Також дитині ( ОСОБА_3 ) необхідні гроші на проїзд у громадському транспорті від місця проживання до місця навчання та у зворотному напрямку. Окрім цього, дитині ( ОСОБА_3 ) постійно необхідно купувати одяг, взуття. Тобто, станом на теперішній час, вона з поважних та об`єктивних причин, не може надавати її повнолітній дитині - ОСОБА_3 необхідної та повноцінної матеріальної допомоги. Таким чином, забезпечення їх донці ОСОБА_3 , навіть, мінімального рівня духовного та фізичного розвитку є суттєво ускладненим. Натомість, батько дитини - відповідач ОСОБА_2 , може надавати таку матеріальну допомогу. Так, він отримує заробітну плату, розмір якої мені не відомий. Відповідач, в силу закону, хоча і на своєму утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 (їх спільна дитина), проте, аліменти на його утримання у відповідні строки та у належному розмірі не сплачує, що підтверджується Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 29.01.2019 року, який виданий державним виконавцем. Тобто, Відповідач явно та очевидно не виконує своїх аліментних обов`язків та зобов`язані, щодо утримання нашого малолітнього сина ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву, позовні вимоги підтримує частково, не заперечує проти стягнення на утримання доньки аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача за період з 25.02.2019 до 01.07.2019.

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином, у своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що не може сплачувати Ѕ частину від своєї заробітної плати, оскільки він страждає рядом тяжких хвороб, а також на його утриманні знаходиться непрацездатна матір пенсійного віку, тому він позов визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку за період з 25.02.2019 до 01.07.2019.

Третя особа - ОСОБА_3 , яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явилася.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з`ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). З`ясовується правильність об`єднання кількох однорідних вимог, наявність у позивача інших вимог до відповідача, які можуть бути пов`язаними між собою, для вирішення питання про їх об`єднання або роз`єднання (стаття 126 ЦПК). У відповідача суд з`ясовує суть заперечення проти позову та характер такого заперечення (процесуальний чи матеріально-правовий). З урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню (предмет доказування; стаття 179 ЦПК). Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду»).

Так, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 17.10.2012 змінила своє ім`я на ОСОБА_1 .

Актом від 22.02.2019, затвердженого майстром ТОВ «Сітісервіс КР» встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Довідкою Криворізького професійного гірничо-металургійного ліцею встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 навчалася в цьому ліцею з 15.12.2016 до 01.07.2019.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи, що судом було встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , тому позовна заява підлягає частковому задоволенню.

При призначенні розміру аліментів, суд виходячи з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивача, з урахуванням обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, реальної можливості відповідача сплачувати аліменти, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу) за період з 25.02.2019 до 01.07.2019.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-182 СК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 25 лютого 2019 року до 01 липня 2019 року, тобто до закінчення навчання ОСОБА_3 в Криворізькому професійного гірничо-металургійного ліцеї.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

-відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

- третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Бутенко