Справа № 214/3989/19
З А ОЧ Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 квітня 2020 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гриня Н.Г.,
секретар судового засідання - Печарник З.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/3989/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Запорізька регіональна біржа нерухомості, про визнання договору міни нерухомого майна дійсним,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 30.05.2019 року, в якій просив суд визнати дійсним договір міни нерухомого майна від 13.07.199 року, зареєстрованого на Запорізькій регіональній біржі нерухомості в «Журналі реєстрації угод по міні (оренді) нерухомості» 13.07.1994 року за №76.М між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 13.07.1994 року між сторонами було укладено договір міни за яким ОСОБА_2 обміняла 18/1000 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав їй на праві приватної власності на 27/50 частин житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належав позивачу на підставі свідоцтва про право на спадкування за законом. Договір міни було укладено на виконання біржового контракту, зареєстрованого в Криворізькій біржі нерухомості в «Журналі реєстрації угод рл міні (оренді) нерухомості» 13.07.1994 за №76.М. При укладенні договору всі істотні умови сторонами було погоджено, право власності на придбане майно ОСОБА_1 зареєстровано на підставі вказаної угоди в КП «Криворізьке БТІ» ДОР. Маючи намір розпорядитись належним йому нерухомим майном, в 2017 році він звернувся до нотаріальної контори, де йому повідомили про неможливість укладення будь-яких угод з відчуження майна на користь інших осіб у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири від 03.10.1997 року як правовстановлюючого документу, що ставить під сумнів його дійсність. Оскільки товарна біржа, яка здійснювала реєстрацію договору, припинила свою діяльність, однак під час укладення договору сторони погодили усі істотні умови, продавці отримали гроші за квартиру, а покупець - квартиру, в яку він вселився та проживає в ній дотепер, тому за захистом своїх прав як власника та забезпечення можливості їх реалізації ОСОБА_1 звернувся до суду.
Позивач на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Пред`явлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.
Третя особа - Запорізька регіональна біржа нерухомості», повідомлена про час та місце розгляду , представник у судове засідання не з`явився.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд дійшов наступних висновків.
13.07.1994 року між брокером ОСОБА_3 , діючого відповідно до договору-довіреності №149.К в інтересах ОСОБА_2 з однієї сторони та брокером ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , з іншої сторони, було укладено договір міни за яким ОСОБА_2 обміняла 18/1000 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на 27/50 частин житлового будинку розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 . За умовами вказаного договору ОСОБА_5 в постійне користування перейшла трикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Обмін проведений без доплат (а.с.6).
На підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» та відповідно до прикінцевих положень договору, останній був 13.07.1994 зареєстрований на товарній біржі «Запорізька Регіональна Біржа Нерухомості».
Після укладення договору міни від 13.07.1994 року, ОСОБА_1 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 за собою в КП «Криворізьке БТІ» ДОР 01.08.1994 року із внесенням відповідного запису в реєстрову книгу №17, стор.126, запис №26, що підтверджується відповідною відміткою в договорі (а.с.6-зворот).
Згідно з технічної документації на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.4), остання має загальну площу 53,0 кв.м, житлова площа 36,1 кв.м та складається з: коридору - 5,1 кв.м, кімната площею 16,9 кв.м., кімната - 8,9 кв.м., кімната - 10,3 кв.м, кухня - 6,8 кв.м., туалет - 1,2 кв.м, ванна кімната - 2,3 кв.м., коридор - 1,2 кв.м., кладова - 0,3 кв.м.
Як вказував позивач, причиною його звернення до суду став захист його прав як власника нерухомого майна у зв`язку з неможливістю вільної реалізації права розпорядження майном шляхом відчуження на користь інших осіб з огляду на те, що правовстановлюючий документ на нерухоме майно (договір міни від 13.07.1994 року) не відповідає вимогам чинного законодавства з підстав відсутності його нотаріального посвідчення, що впливає на його дійсність.
Перевіряючи обґрунтованість та правомірність пред`явлених позивачем вимог та обраний ним спосіб захисту, суд виходить з наступного.
Статтями 391, 392 ЦК України (в діючій редакції) встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору міни нерухомого майна, передбачені ст.241 ЦК УРСР 1963 року, норми якого діяли на момент укладення угоди, дійсність якої позивач має намір підтвердили в судовому порядку.
За змістом ст.ст.128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.241 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору), за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем, яке він одержує. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яка він дає в обмін , і покупцем майна, яке він одержує.
Згідно з ст. 242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.
Відповідно до ст.227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.
При цьому, згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, діючій на час укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Аналіз вказаних норм в їх сукупності приводить суд до переконання про існування колізії в матеріальних нормах, що визначали вимоги до форми угоди щодо відчуження нерухомого майна.
Згідно з приписами ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною; в цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Судом встановлено, що оспорюваний договір міни від 13.07.1994 року дійсно підлягав нотаріальному посвідченню, однак не був нотаріально оформлений з посиланням на ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року (в редакції, чинній на момент укладення договору). Так, під час укладення вказаної угоди ОСОБА_1 не посвідчив його нотаріально, вважаючи достатніми його реєстрацію на товарній біржі та в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» ДОР.
Натомість, матеріали цивільної справи не містять спростування твердження позивача, що він виконав всі істотні умови договору міни. Здійснені позивачем у подальшому спроби щодо нотаріального посвідчення договору міни не вдалися у зв`язку з припиненням діяльності товарної біржі, яка реєструвала оспорюваних договір, та відсутністю зв`язку з відповідачем - попереднім власником майна з яким він провів обмін та позивачем, що в сукупності визначає доцільність визнання угоди дійсною лише в судовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, та те, що між сторонами відбулося повне виконання договору, всі істотні його умови погоджені, загальних договірних засад та прав і свобод сторін договору не порушують, угода міни фактично відбулася з обміном одного нерухомого майна на інше, право власності на нерухоме майно належним чином зареєстроване за позивачем, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, а договір міни від 13.07.1994 року - визнати дійсним.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, ч.1 ст.142, ч.3 ст.200, ч.ч.1, 4 ст.206, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, ч.4 ст.274, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Запорізька регіональна біржа нерухомості, про визнання договору міни нерухомого майна дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір міни нерухомого майна, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 13.07.1994 року на товарній біржі «Запорізька Регіональна Біржа Нерухомості» за реєстраційним номером 76.М.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його підписання.
Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомо, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено та підписано 04.05.2020 року.
Суддя Н.Г. Гринь