Справа № 442/874/20 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/811/2327/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м.Львів

Справа № 442/874/20

Провадження № 22ц/811/2327/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Дрогобичі 14 липня 2020 року у складі судді Курус Р.І.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, -

встановив:

10 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернувся з позовом про стягнення з відповідача 12 202 грн. майнової шкоди, 17 000 грн. моральної шкоди та понесених судових витрат. В обґрунтування позову посилається на те, що 27 червня 2017 року сталася ДТП за участю керованих сторонами автомобілів. Патрульною поліцією складено протокол про адміністративне правопорушення БР № 035728, схему ДТП, постанову серії БР № 157560 від 27 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Вказує, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 8 липня 2017 року закрито провадження у адміністративній справі про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що своїми діями ОСОБА_1 створив небезпеку для руху в результаті чого відбулось зіткнення з його (позивача) транспортним засобом марки ВАЗ 2170. Зазначає, що постановою Львівського апеляційного суду 9 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову суду першої інстанції залишено без змін. Згідно висновку експертів № 2594 від 16 липня 2018 року причиною настання ДТП, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «обгін», «небезпека для руху»); 2.3 (пунктів «б» та «д»); 10.1; 14.2 (підпункту «б»), а також розділу 34 «Дорожня розмітка» пункту 1 «Горизонтальна дорожня розмітка» ПДР України (в частині вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія). Вказує, що постановою Серії БР № 157560 на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована. Стверджує, що завдані внаслідок ДТП з вини відповідача збитки, становлять - 12202 грн. та складаються з вартості запчастин в сумі 4 979 грн., та вартості робіт в сумі - 7223 грн. Також зазначає, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 17 000 грн. Просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4400 грн. завданої майнової шкоди та 2 000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання судових витрат.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що його вина у вчиненні ДТП судом не встановлена. Стверджує, що фактичний розмір завданої позивачу шкоди визначений виключно рахунком-фактурою №РЯ-0000138 ФОП ОСОБА_3 від 20 лютого 2019 року є необгрунтованими, оскільки такий не є належним підтвердженням шкоди, яка завдана позивачу. Також заперечує щодо завдання позивачу моральної шкоди. Вважає, що ним не порушені ПДР України.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Встановлено, що 27 червня 2017 року сталася ДТП за участю сторін.

З постанови Серії БР № 157560 від 27 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, 27 червня 2017 року перетнув вузьку суцільну лінію 1.1., що поділяє транспортні потоки протилежних напрямів та керував автомобілем без полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності, внаслідок чого до на нього застосовано адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КпАП України у розмірі 425 грн.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 9 листопада 2018 року провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновку №2594 від 16 липня 2017 року судової авто технічної експертизи причиною настання ДТП, з технічної точки зору, може бути факт невідповідності дій водія ОСОБА_1 вимогам п. п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «обгін», «небезпека для руху»); 2.3 (пунктів «б» та «д»); 10.1; 14.2 (підпункту «б»), а також розділу 34 «Дорожня розмітка» пункту 1 «Горизонтальна дорожня розмітка» ПДР України (в частині вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія)).

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також трати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

27 червня 2017 року Дрогобицьким ВП ГУ НП у Львівській області складено протокол про адміністративне правопорушення Серії БР №035728 відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України.

18 липня 2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом при розгляді протоколу встановлено обставини ДТП та закрито провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Встановлено, що ОСОБА_4 не заперечував факту здійсненого ним обгону з порушенням розмітки 1.1. розділу «Дорожня розмітка» ПДР України.

Висновком комісійної судової автотехнічної експертизи від 16 липня 2018 року встановлено факт порушення відповідачем ПДР України внаслідок чого сталася ДТП, а також відсутність технічної можливості у позивача ОСОБА_2 уникнути ДТП.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ДТП за участю сторін, сталась з види ОСОБА_1 .

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки).

Статтею 1192 цього Кодексу визначено, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Встановлено, що в результаті ДТП транспортний засіб марки ВАЗ 2170, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача, отримав механічні пошкодження.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У рахуноку фактурі №РЯ-0000138 від 20 лютого 2019 року наведено перелік запчастин та проведених робіт на загальну суму 12 202 грн.

Встановлено, що позивач ознайомлений з схемою місця ДТП, зауважень щодо схеми не висловлював.

На підставі встановленого, суд прийшов до вірного висновку, що доводи позивача про необхідність стягнення 12 202 грн. згідно рахунку фактури є необґрунтованими. Відшкодуванню підлягають лише витрати понесені саме з ремонтом переднього лівого крила, загальна вартість яких згідно рахунку становить 4400 грн.

Доказів на підтвердження наявності інших пошкоджень транспортного засобу або настання таких саме внаслідок ДТП позивачем не надано.

Судом встановлено, що майнові збитки, які поніс позивач у зв`язку з ремонтом саме переднього лівого крила автомобіля становлять 4 400 грн.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд врахував характер неправомірних дій відповідача, його поведінку після зіткнення, тривалість порушення прав позивача, який протягом тривалого часу був позбавлений можливості використання автомобіля, що створило ряд незручностей в сімейному та побутовому житті, - як наслідок порушення нормального ритму життя (необхідність вчинення додаткових дій, які за нормальних обставин не було необхідності вчиняти), нормальних життєвих зв`язків, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи засади розумності та справедливості судом першої інстанції вірно встановлено, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає моральна шкода у розмірі 2 000 грн.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2020 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 1 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді