РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/20968/19

пр. № 2/759/1842/20

17 лютого 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Слепець Є.С. за участі представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ) про втрату права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся у листопаді 2019 року до Святошинського районного суду м. Києва із позовом про визнання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він є власником цієї квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.01.2015 року. Крім позивача та його дружини у квартирі також зареєстровані відповідачі, які фактично там не проживають і ніколи не проживали. Реєстрація відповідачів порушує права позивача як власника та перешкоджає реалізувати право на розпорядження квартирою, також суттєво збільшуються витрати на житлово-комунальні послуги.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просив задовольнити. Повідомив, що дочка позивача відповідачка ОСОБА_3 фактично проживає та зареєстрована: АДРЕСА_2 , прав власності на спірну квартиру не має. Відповідач ОСОБА_4 колишній чоловік дочки позивача, прав власності на спірну квартиру не має, його місце проживання на сьогоднішній день невідомо. Відповідачка ОСОБА_5 громадянка Польщі, прав власності на спірну квартиру не має, її місце проживання невідомо, строк дії посвідки на тимчасове проживання закінчився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у спосіб передбачений нормами ЦПК України, зокрема шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду разом з позовною заявою та додатками до неї, судових повісток за адресами місця реєстрації й фактичного місця їх проживання. У відповідності зі ст. 278 ЦПК України відповідачам було запропоновано надати суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ували суду про відкриття провадження у справі відзив, чого ними зроблено не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, зважаючи на належне повідомлення відповідачів у справі про розгляд такої, згідно вимог ст. 128, 131 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши у сукупності та співставленні надані суду докази, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачу належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.01.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрованим у реєстрі за № 5-106, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, дата державної реєстрації 29.01.2015 року.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 09.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 05.06.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 13.02.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_5 дата закінчення строку дії посвідки 10.12.2018 року.

Згідно Акту ЖЕК № 8-9 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва" від 10.02.2020 року відповідачі за адресою АДРЕСА_3 не проживають.

Частиною першою ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки позивач є власником зазначеної квартири, тому має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності щодо особи, яка не є його співвласником, проте в ній зареєстрована, шляхом визнання її такою, що втратила право на користування цим жилим приміщенням. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню., оскільки встановлено,що відповідачі фактично не проживають за адресою АДРЕСА_3 , тоді як іх реєстрація за вказаною адресою порушує права її власника на вільне розпорядження.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору 768,40 грн. з кожного.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 316, 317, 321, 405 ЦК України, ст.ст. 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про втрату права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір сплачений при подачі позову у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Киїівсьакого апеляційного суду через Святошинський районний суд шляхом подання в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя Коваль О.А.