Провадження № 2/344/212/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретарів Підхомної Н.М., Устинської Н.С., Максимів Н.С.,

представників позивача Гоголь В.В., Євчук М.М.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представників відповідачів: Максиміва І.І., Семчука М.М., ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Яковишин В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради про визнання рішення Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 року протиправним та його скасування та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування п.47 додатку 2 рішення Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 року про передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0689 га по АДРЕСА_1 ; просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0689 га по АДРЕСА_1 ; також просив стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами опрацювання інформації, зазначеної у зверненні ОСОБА_4 прокуратурою встановлено, що рішенням 45 сесії Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю та передано у власність земельні ділянки громадянам для ведення селянського господарства, згідно додатку 2. До вказаного рішення №45 Пунктом 47 Додатку 2 зазначено, що земельна ділянка площею 0,0689 га, яка розташована по АДРЕСА_1 передана в приватну власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 . На підставі вказаного рішення Івано-Франківської міської ради 24.11.2009р. ОСОБА_1 видано державний акт на право приватної власності на землю, площею 0,0689 га кадастровий номер :15:001:0295, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 . Оспорюваний акт про право власності на земельну ділянку видано на підставі рішення органу місцевого самоврядування, при винесенні якого міська рада посилалася на норми ст.118 ЗК України, яка передбачає порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок, які перебували у їх користуванні. Підтвердженням права користування земельною ділянкою можуть бути матеріали інвентаризації земель, дані бюро технічної інвентаризації, витяг із земельно-шнурової книги, погосподарської книги тощо. ОСОБА_1 , маючи намір реалізувати своє право, як особи, яка фактично визначає порядок приватизації земельних ділянок громадянами, причому, як моделі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, так і "моделі" одержання земельних ділянок у власність із земель запасу, обрав "спрощений" варіант, вказавши, що є землекористувачем земельної ділянки, які бажає отримати у власність. Будь-яких підтверджуючих документів про право користування земельною ділянкою у ОСОБА_1 в 2009 році не було. Крім того, у 1999 році ОСОБА_1 в тимчасове користування було виділено 0,0432 га державних земель (землі міської ради), а в 2009 році у приватну власність він вже отримав 0,0689 га землі. Позивач вважає, що право користування земельною ділянкою площею 0,0432 га у ОСОБА_1 закінчилось 22.06.2002 року, відповідно він у 2009 році не мав права приватизувати земельну ділянку. Наявність факту перебування земельної ділянки в користуванні є обов`язковою (необхідною) умовою набуття права власності на неї в порядку, встановленому постановою Верховної Ради України №1492-ІV від 17.02.2004р. та ст.118 Земельного кодексу України, а тому позивач вважає п.47 додатку 2 рішення 45 сесії Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 р. винесений незаконно та підлягає скасуванню. Позивач вважає, що земельна ділянка 0,0689 га, яка розташована по АДРЕСА_1 незаконно передана у приватну власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 , усунення порушень вимог Закону можливе виключно визнавши протиправним та скасувавши оскаржуване рішення Івано-Франківської міської ради, а також шляхом визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку 0,0689 га по АДРЕСА_1 . Також позивач просив стягнути на користь прокуратури Івано-Франківської області витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2016 року (суддя Мелещенко Л.В.) відкрито провадження у справі (т.1 а.с. 28).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року (суддя Мелещенко Л.В.) залучено до участі у цивільній справі за позовом Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Івано-Франківської міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 50).

У зв`язку із закінченням 24.04.2017 року п`ятирічного строку призначення судді ОСОБА_6 вперше та відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Оліяра В.І. № 57 від 04.05.2017 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи (т.1 а.с.69).

Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М. (а.с. 70).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2017 року (с. Антоняк Т.М.) справу прийнято до провадження (а.с. 71).

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.05.2017 року накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0689 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :15:001:0295, яка належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діють її батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Заборонено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діють її батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проводити будь-які роботи щодо забудови земельної ділянки площею 0,0689 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :15:001:0295, передбачені ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", до набрання законної сили рішенням в даній справі (т.1 а.с. 76).

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.07.2017 року скасовано ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30.05.2017 року (а.с.117-118).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24.09.2018 року залучено до участі у даній справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Службу у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (а.с. 206).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила суд про задоволення позову.

Представник відповідача по справі - виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. У матеріалах справи мається заперечення представника відповідача - виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, у якому представник зазначає, що позов є безпідставний та необґрунтований. Представник відповідача вказує на те, що ОСОБА_4 ще у 2014 р. в судовому порядку оскаржувала дане рішення міської ради. Тоді і було встановлено, що ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 31.01.2014 року продав земельну ділянку ОСОБА_3 . Ухвалою від 08.07.2015 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі було залишено в силі рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.04.2015 року, яким було відмовлено в позові ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 р. За таких обставин відповідач просив позовну заяву Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури до Івано-Франківської міської ради про визнання рішення 45 сесії Івано-Франківської міської ради від 22.09.2019 р. протиправним та його скасування - залишити без розгляду (т. 1 а.с. 31-32).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Семчук М.М. вважає, що будь-які інтереси держави у даній справі не порушені, оскільки земельна ділянка про яку йде мова в позовній заяві не належала державі, а належала громаді міста. ОСОБА_1 , як члену громади, який з 22.06.1999 року добросовісно, відкрито, безперервно користувався нею, рішенням Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 року дана земельна ділянка була передана у власність. Вказане рішення Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 року було оскаржено в судовому порядку, однак згідно рішень судів апеляційної та касаційної інстанції воно не визнано недійсним. Також представник відповідача вважає, що слід застосувати позовну давність, оскільки в 2009 році прокуратура здійснювала наглядову діяльність і перевіряла законність рішень, прийнятих Івано-Франківською міською радою, то в 2009 році Івано-Франківській місцевій прокуратурі мало бути відомо про спірне рішення Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 року. З даним позовом прокуратура звернулася 28.12.2016 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності. Тому представник відповідача вважає, що позивачем пропущений 3-річний строк позовної давності для звернення до суду. Просив суд відмовити у задоволенні даного позову (т.1 а.с.120, 121).

Представник третьої особи ОСОБА_7 - адвокат Яковишин В.В. в судове засідання також не з`явилася, подавши суду заяву в якій просила у позові Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :15:001:0295, що по АДРЕСА_1 - відмовити у повному обсязі.

Представником третьої особи ОСОБА_7 - адвокатм Яковишин В.В. подано суду пояснення до позову, у яких представник просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з аналогічних підстав, на її думку строк позовної давності у даній справі пропущено. Зазначивши, що у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Представник ОСОБА_10 вважає, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, і саме цей строк обчислюється з моменту коли державі було відомо або могло бути відомо про порушення права. Держава дізналася про намір ОСОБА_1 приватизації спірної земельної ділянки - 10.07.2009 року, оскільки держава в особі спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів - Держкомзему погодила технічну документацію та підтвердила відповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Тому на думку представника третьої особи, строк позовної давності у даній справі обчислюється з моменту надання Держкомземом 10.07.2009 р. висновку про погодження відчуження ОСОБА_1 земельної ділянки та сплив - 10.07.2012 р. Також представник третьої особи зазначає, що прокуратура вказує про те, що факт незаконного вилучення оспорюваної земельної ділянки прокуратурі відомий з розгляду звернення ОСОБА_4 від 25.08.2016 р. і саме з цього часу обчислюється строк позовної давності. Проте, на думку представника третьої особи зазначені обставини не відповідають дійсності. Так, на момент прийняття оскаржуваного рішення та до 14.10.2014 р. предметом прокурорського нагляду за додержанням і застосуванні законів є: відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам. Представник Івано-Франківської місцевої прокуратури був запрошений на засідання Івано-Франківської міської ради 5-го демократичного скликання, що відбувалося 22.09.2009 р. та відповідно до покладених на неї завдань мав можливість бути присутнім на засіданні Івано-Франківської міської ради - 22.09.2009 р. Таким чином, на думку представника третьої особи, саме з моменту прийняття оскаржуваного рішення і обчислюється строк позовної давності, а не з моменту, коли довідалася прокуратура із звернення. За таких обставин, з підстав необгрунтованості та перевищення повноважень позивача на звернення з представник третьої особи просила у позові Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :15:001:0295, що по АДРЕСА_1 - відмовити у повному обсязі (т.1 а.с. 151-155, 173-177, 178-183).

З письмової відповіді представника Івано-Франківської місцевої прокуратури слідує, що позивач вважає, що твердження представника третьої особи щодо відсутності підстав для пропущення прокуратурою строку позовної давності не відповідає дійсності, оскільки про факт незаконного вилучення земельної ділянки площею 0,0689 га з комунальної власності та передачі її у приватну власність ОСОБА_1 Івано-Франківській місцевій прокуратурі стало відомо в ході розгляду звернення ОСОБА_4 від 25.08.2016 р. Позивач вказує, що при подачі на розгляд Івано-Франківської міської ради технічної документації із землеустрою щодо оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на підставі постанови Верховної Ради України № 1492-IV від 17.02.2004, ОСОБА_1 посилався на п.4.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №263 від 22.06.1999, згідно якого йому було передано в тимчасове користування на 3 роки земельну ділянку площею 0,0432 га, яка прилягає до будинковолодіння АДРЕСА_1 , для ведення городництва. У 1999 році ОСОБА_1 в тимчасове користування було виділено 0,0432 га державних земель (землі міської ради), а в 2009 році в приватну власність отримав 0,0689 га землі, що на думку позивача підтверджує порушення процедури отримання приватизації земельної ділянки, оскільки площа земельної ділянки збільшилась. Позивач вважає, що ОСОБА_1 мав виготовити технічну документацію із землеустрою на нову земельну ділянку, у зв`язку із зміною площі та необхідністю встановлення меж. Представник прокуратури вважає, що право користування земельною ділянкою площею 0,0432 га у ОСОБА_1 закінчилось 22.06.2002 року, відповідно він у 2009 році не мав права приватизувати земельну ділянку на підставі постанови Верховної Ради України № 1492-IV від 17.02.2004. Враховуючи, що рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, яке б установлювало право користування ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою відсутнє, видача земельного акта на право власності на земельну ділянку без визначеної законом підстави є неправомірним, а тому державний акт на право власності на земельну ділянку від 24.11.2009 слід визнати недійсним (т.1 а.с.216-223).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як слідує з матеріалів справи прокурор міста був запрошений на сесію міської ради V демократичного скликання 22.09.2009 року (т.1 а.с. 184, 185).

Відповідно до копії довідки Житлово-експлуатаційної організації №6 від 29.05.2009 №336, земельна ділянка закріплена згідно рішення №263 від 22.06.1999 обробляється ОСОБА_1 проживаючому по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.13).

Висновком Управління архітектури і містобудування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №2/3-3/918 від 03.06.2009 р. по виготовленню ОСОБА_1 документів на користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 встановлено, що земельна ділянка згідно генерального плану міста відноситься до земель житлової та громадської забудови (т.1 а.с.14).

Згідно копії висновку за №03-03-02/1002 від 10.07.2009 р. Управлінням держкомзему у місті Івано-Франківську надано висновок про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, загальною площею 0,0689 га, і згідно даного рішення земельна ділянка віднесена до категорії земель сільськогосподарського призначення (т.1 а.с.15).

Згідно копії Акту встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі від 09.06.2009 року, в присутності землекористувача ОСОБА_1 та в присутності суміжних землекористувачів, в тому числі ОСОБА_4 , проведено встановлення і узгодження меж земельної ділянки в натурі, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.17, 18).

Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради №263 від 22.06.1999р. ОСОБА_1 надано у тимчасове користування земельну ділянку площею 0,0432 га на АДРЕСА_1 терміном на три роки для ведення городництва (земельна ділянка прилягає до будинковолодіння АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.19, 20).

Із копії Витягу з Рішення Івано-Франківської міської ради V демократичного скликання 22.09.2009 року про передачу громадянам у власність та надання в користування земельних ділянок слідує, що сесія міської ради вирішила затвердити технічну документацію та для ведення особистого селянського господарства передати у власність земельну ділянку загальною площею 0,0689 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 22).

Відповідно до копії довідки Управління Держкомзему у місті Івано-Франківську за №73/04-03 від 14.10.2009 р. на території Івано-Франківської міської ради землекористувачу ОСОБА_1 присвоєно кадастровий номер земельної ділянки: код об`єкту адміністративно-територіального устрою України , кадастровий номер зони 15, номер кадастрового кварталу 001, номер земельної ділянки 0295 (т.1 а.с.23).

Державним актом на право власності на земельну ділянку на підставі рішення 45 сесії 5 демократичного скликання території Івано-Франківської міської ради від 22 вересня 2009 року встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0689 га (т.1 а.с. 24).

Судом встановлено, що 30.01.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір-купівлі продажу даної земельної ділянки, про що 31.03.2014 зроблено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно копії договору дарування від 21.04.2015 року ОСОБА_3 обдарував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (в інтересах якої діють законні представники - батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_9 ) земельною ділянкою площею 0,0689 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :15:001:0295 (т.1 а.с.61-62).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.02.2015 року визнано недійсним п. 47 додатку 2 рішення 45 сесії 5 демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009р., яким передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистою селянського господарства площею 0,0689 га Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.02.2015 року. Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку від 24.11.2009р., який виданий на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0689 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :15:001:0295 (т.1 а.с. 37-42).

Відповідно до рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.04.2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.02.2015 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 - скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення. В позові ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 року про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0689 га по АДРЕСА_1 та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.11.2009 року виданого на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0608 га по АДРЕСА_1 - відмовлено (т.1 а.с. 43-45).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 08.07.2015 року, касаційну скаргу ОСОБА_4 - відхилено, а рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.04.2015 року - залишено без змін (т.1 а.с. 46-47).

При винесенні даного рішення суд бере до уваги вимоги ч.ч.4,5 ст. 82 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що Перший заступник керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним позовом за результатами опрацювання звернення ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 вже зверталася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним рішення Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009р. №45 п.47 додатку №2, державного акту на право власності на землю від 24.11.2009р. виданого на ім`я ОСОБА_1 , договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.01.2014р. укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і за результатами даного позову 25.02.2015 року прийнято рішення Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, яким позов ОСОБА_4 - задоволено частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.02.2015 року переглянуте судом апеляційної інстанції та ухвалено нове рішення. Так, 21.04.2015 року апеляційним судом Івано-Франківської області в позові ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 року про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0689 га по АДРЕСА_1 та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.11.2009 року виданого на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0608 га по АДРЕСА_1 було відмовлено.

08.07.2015 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.04.2015 року залишено без змін.

Таким чином, рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.04.2015 року, яке ухвалою Вищою спеціалізованого суду від 08.07.2015 року - залишено без зміни і відповідно набрало законної сили було відмовлено у позові ОСОБА_4 , яка зверталася до суду з тим самим предметом та з тих самих підстав, які стосувалися передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0689 га по АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_4 , як суміжний землекористувач, особистим підписом погодила межу із землекористувачем ОСОБА_1 . Враховуючи, що апеляційний суд Івано-Франківської області та Вищий спеціалізований суд України у своїх рішеннях виклали висновки про безпідставність позовних вимог ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що слід відмовити у задоволенні даного позову Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури, який звернувся до суду з позовом за зверненням ОСОБА_4 .

Як роз`яснено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК), то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, відтак враховуючи рішення попередніх судів з того самого предмету та з тих самих підстав, які набрали законної сили, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають, а тому в задоволенні позову Першого заступника прокурора Івано-Франківської області слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 259, 263, 268, 273, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради про визнання рішення Івано-Франківської міської ради від 22.09.2009 року протиправним та його скасування та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Антоняк

Повний текст рішення складено та підписано 02.10.2020 року.