САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/680/19
Провадження №2/726/40/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Асташева С. А., при секретарі Біднов Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому посилається на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат загальною площею 48,00 кв.м. Відповідно до довідки - виписки з домової книги про склад сім`ї за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте реєстрація відповідачки ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 порушує право власності позивача. Згоди в добровільному порядку щодо зняття з реєстрації за вищевказаною адресою, відповідачки ОСОБА_2 досягти не виявляється можливим, у зв`язку з тим, що відповідачка з 2017 року, за вказаною адресою не проживає, уникає спілкування, як з цього приводу так і з інших питань. Відповідно до актів від 20.12.2018 року та 25.02.2019 року затвердженого головою правління ОСББ "Вітязь" ОСОБА_4 , відповідачка не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з грудня 2017 року по теперішній час. Крім того, як вбачається з витягу з реєстру права власності, договору дарування від 17.07.2017 р. та довідки про склад сім`ї - ОСОБА_2 , не є співвласником квартири. Також, як вбачається з пункту 13 Договору дарування від 17.07.2017 р. - відповідачка зобов`язалась до 15 грудня 2017 року, звільнити спірну квартиру та розрахуватися по існуючим на момент звільнення нарахуванням за комунальні послуги та до 17 липня 2018 року, знятися з реєстраційного обліку, тому пояснення відповідачки, які викладені в заяві про перегляд заочного рішення проте, що вона весь, зазначений в позовній заяві період проживала та проживає в спірній квартирі, спростовуються, як наведеними вище актами ОСББ, так і її особистими зобов`язаннями в договорі дарування . Крім того, що відповідачка не проживає за вказаною адресою, вона будь - якої зацікавленості до житла, де є тільки зареєстрованою, не проявляє, ніякої участі в утриманні житла в належному технічному, санітарному стані не приймала та не приймає.

На підставі вищевикладеного просить, суд, визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат загальною площею 48,00 кв.м. та стягнути з відповідачки судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, крім того подала письмовий відзив, в якому вказала, що позовні вимоги не визнає, у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.07.2017 року та договору дарування від 17.07.2017 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Встановлено, що згідно п. 13 договору дарування від 17.07.2017 року, сторони домовилися, що ОСОБА_2 , що фактично проживає в квартирі, зобов`язується до 15.12.2017 року звільнити квартиру та розрахуватися по існуючим на момент звільнення нарахуванням за комунальні послуги та до 17.07.2018 року, знятися з реєстраційного обліку.

Згідно довідки виданої ОСББ «Вітязь» № 102 від 04.03.2019 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача.

Згідно актів обстеження житла № 450 від 20.12.2018 року, № 54 від 25.02.2019 року, № 140 від 21.11.2019 року виданих ОСББ «Вітязь», встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проте фактично там не проживає з грудня 2017 року по теперішній час.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З урахуванням не проживання відповідачки в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності позивачу з метою захисту права власності та права вільного розпорядження своїм майном, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 підлягає визнанню такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , внаслідок її відсутності без поважних причин строком понад одного року, відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано наступні документи: договір про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом від 18.11.2019 року, ордер, розрахунок розміру витрат за надання професійної правової (правничої) допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг (професійної правової (правничої) допомоги) від 21.11.2019 року, квитанція № 11/19 від 21.11.2019 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що присутні підстави для задоволення витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. та судові витрати, понесені ним по наданні професійної правової (правничої) допомоги в розмірі 2000,00 грн.

Таким чином, керуючись, ст.ст. 391 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 137, 141, 263-265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 понесені судові витрати по оплаті правової допомоги в розмірі у розмірі 2000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев