Провадження № 2/742/534/20
Єдиний унікальний № 742/534/20
13 травня 2020 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Короткої А.О.,
при секретарі Здоровець Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації за місцем проживання, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , та зняття його з реєстраційного обліку в даній квартирі, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником вказаної вище квартири на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2017 року. Разом з нею в цій квартирі проживають її дочки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також досі зареєстрований її колишній чоловік - ОСОБА_2 , однак після розлучення, а саме: з 29.12.2018 року він фактично не проживає за даною адресою.
Оскільки на сьогоднішній день у відсутності ОСОБА_2 позивачка не може в позасудовому порядку зняти його з реєстрації, що обмежує її у вільному розпорядженні своєю власністю - нерухомим майном, в тому числі і з надмірною сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, то вона змушена була звернутися до суду з даним позовом.
У судове засідання позивачка не з`явилася, проте завчасно подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.34).
Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно.
У зв`язку з цим суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Тарасенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за №1741, ОСОБА_1 , є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-11), що також підтверджується відміткою КП «Прилуцького МБТІ» від 24.09.2018 року в будинковій книзі № 2245 для прописки громадян (а.с.16, 23).
Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №024/7-07 №641 від 25.02.2020 року, виданою комітетом самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу Прилуцької міської ради Чернігівської області, за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають без реєстрації: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власник квартири, та її дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - колишній чоловік (а.с.24), що також підтверджується відповідними відмітками з копій паспортів позивачки та відповідача (а.с.6, 8).
З довідки б/н від 11.03.2020 року відділу адміністративних послуг Прилуцької міської ради Чернігівської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28), що також підтверджується відміткою в будинковій книзі № 2245 для прописки громадян (а.с.22).
Згідно з актами про не проживання за місцем реєстрації №3135 від 05.07.2019 року та № 378 від 28.01.2020 року, складених комітетом самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу Прилуцької міської ради Чернігівської області, комісією було встановлено, що дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2019 року по теперішній час (а.с.19, 20).
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 150 Житлового кодексу України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а частиною 1 ст.317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння чи користування.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-VII401 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про оголошення особи безвісно відсутньою або померлою.
У судовому засіданні достовірно було встановлено, що відповідач хоч і значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з кінця 2018 року не проживає за вказаною адресою, чим створює перешкоди позивачці у вільному володінні, користуванні та розпорядженні своїм житлом, тому суд беззаперечно вважає відповідача таким, що втратив право користування зазначеною вище квартирою.
На підставі ст.150 ЖК України, ст.316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-VII401, керуючись ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 18 жовтня 2001 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м.Києві, визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_3 .
Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 18 жовтня 2001 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м.Києві, який зареєстрований в квартирі АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленим ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.О.Коротка