242/142/20
Іменем України
19 березня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого - судді Черкова В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Молчанова Наталія Володимирівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Вугільний енергетичний комплекс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
104.01.2020 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
Стислий виклад позиції позивача.
Заперечення відповідача.
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Вугільний енергетичний комплекс» - відзив не надав.
Процесуальні дії у справі.
17.01.2020 р. позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків.
21.02.2020 р. було відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
26.02.2020 р. представником позивача надано клопотання про витребування доказів, яке задоволено ухвалою суду від 28.02.2020 р.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем, звільнений 05.03.2019 р.
16.12.2019 р. було зроблено адвокатський запит про витребування довідки про розмір заробітної плати, розмір середньоденної заробітної плати, видачу наказів про прийняття та звільнення та 18.12.2019 р. направлено на адресу відповідача.
Надано Договір про надання правової допомоги № 10/12/2019 від 13.12.2019 р., розрахунок витрат на правову допомогу по договору та акт наданих послуг від 08.01.2020 р. всього на загальну суму 9352,00 грн.
Надано квитанцію про оплату 500,00 грн. за Договором про надання правової допомоги.
Інших доказів на підтвердження позовних вимог суду не надано.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Основним Законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.
Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно правового висновку, який викладено у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.
Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.. 77 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно д о ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст..89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам вцілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст..83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
Згідно зі ст..24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.
У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Суду надано докази на підтвердження позовних вимог стосовно стягнення заборгованості по заробітній платі. Доказів на підтвердження суми середнього заробітку за час затримки розрахунку суду не надано. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат, надано Акт наданих послуг, відповідно якого вартість наданих послуг складає 9352,00 грн., проте, згідно квитанції, позивачем за надані послуги сплачено 500,00 грн. Надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.
Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заробітної плати у розмірі 2857,00 грн. та витрат за надання правової допомоги в розмірі 500,00 грн. Вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не підтверджені належними та допустимими доказами, не обґрунтовані та заявлені передчасно, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем адвокатського запиту та прийняття відповідних дій адвокатом відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» через ненадання відповіді або відмову в її наданні. Таким чином, адвокат переклав обов`язки щодо збирання доказів на суд. Незважаючи на це, з метою сприяння збирання доказів, суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів. Ухвала була повернута до суду через неотримання відповідачем поштового відправлення. Справа даної категорії розглядається в порядку спрощеного провадження, що не дає можливості постійно відкладати справу через невиконання ухвали. Зазначене призводить до порушення прав сторін на вчасний розгляд за спрощеною процедурою. Збирання доказів в такому провадженні повинно відбутися до подачі позову до суду, особливо, враховуючи те, що адвокат наділений всіма повноваженнями для цього.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 133, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Молчанова Наталія Володимирівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Вугільний енергетичний комплекс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Вугільний енергетичний комплекс» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 2857 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім) грн.. 00 коп., витрати за надання правової допомоги в розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп., судові витрати в розмірі 50 (п`ятдесят) грн.. 45 коп.
В задоволені решти вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ТОВ «Збагачувальна фабрика «Вугільний енергетичний комплекс», розташоване за адресою: Донецька область, смт Цукурине, вул..Шахтна, 40, РНОКПП 40462714.

Повний текст судового рішення виготовлений 19.03.2020 року.

Суддя