Справа № 953/7373/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2020 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Якуша Н.В., розглянувши заяву представника в особі директора Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2020 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 в особі директора Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про забезпечення позову до подачі позовної заяви. Заявник просив суд накласти арешт на все нерухоме майно, зареєстроване як приватна власність померлого боржника ОСОБА_2 , а саме на три об`єкти нерухомого майна: нежитлові приміщення 1-го поверху: №1-1 ,№1-2, №1-3, №1-4, №1-5, №1-6 загальною площею 52,9 кв.м. в житловому будинку літ. «А-9» у буднику АДРЕСА_1 ; житлову трьохкімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 64,3 кв.м.; житлову однокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 37,3 кв.м., поновити строк та визнати юридичну особу Приватну виробничо-комерційну фірму «Істок» кредитором до спадкоємців ОСОБА_2 на суму 2424286 грн.

Свою заяву заявник обґрунтував тим, що на підставі ухвали та наказів Господарського суду Харківської області постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Харківській області від 09.09.2019 року було відкрито виконавче провадження №49753233 щодо зобов`язання боржника ОСОБА_2 вчинити певні дії майнового характеру, а саме побудувати за власні кошти нерухоме майно магазин ПВКФ «Істок» вартістю 2242286 грн. 19.03.2020 року представнику стало відомо про заведення спадкової справи після померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і про те, що із заявою про прийняття спадщини звернулася її донька ОСОБА_3 . Зазначив, що отже про смерть ОСОБА_2 йому стало відомо 19.03.2020 року, а тому він як стягувач має право подати заяву до Київського районного суду м. Харкова про визнання ПВКФ «Істок» кредитором померлого.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з тим, зі змісту поданої заяви, в порушення п.3,4, 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України заявник взагалі не зазначив обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не навів чітких позовних вимог та обґрунтувань позову, з яким буде звертатися до суду.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Вказані вимоги заявником також не дотримані.

Згідно до ч.5 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання заяви про забезпечення позову становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на 2020 рік складає 420, 40 грн.

З матеріалів заяви, суддя встановив відсутність доказів сплати судового збору у встановленому Законом розмірі.

Таким чином, суддя прийшов до висновку, що до заяви про забезпечення позову не було додано документу, що підтверджує сплату судового збору за її подання, що є порушенням вимог ч.5 ст. 151 ЦПК України.

Також суддя звертає увагу, що вимоги заявника щодо поновлення строків подання заяви до суду про визнання юридичної особи Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» кредитором до спадкоємців ОСОБА_2 на суму 2424286 грн. та саме визнання юридичної особи Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» кредитором до спадкоємців ОСОБА_2 на суму 2424286 грн. не є за своїм змістом видами забезпечення позову та вирішується судом в межах розгляду цивільної справи в позовному провадженні.

Більш того, як вбачається із заяви про забезпечення позову, остання підписана та подана до суду представником-директором ПВКФ 2Істок ОСОБА_4 .

До матеріалів заяви на підтвердження повноважень долучено довіреність від 01.09.2019 року.

В той же час, надана довіреність не може бути прийнята в якості підтвердження повноважень представника заявника, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 7 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 3 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України визначено процесуальну дієздатність представника юридичної особи, а саме юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (само представництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч.3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Жодних установчих документів, які б підтверджували посаду ОСОБА_1 в якості директора матеріали заяви не місять.

Відповідно до ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 153, 260, 261, 353 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника в особі директора Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про забезпечення позову до подачі позовної заяви повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення із врахуванням приписів Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)». Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.05.2020 року

Суддя