Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2020 р.

м. Київ

справа № 755/4870/20

провадження № 2/755/2910/20

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку, до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 років, мотивуючи свої вимоги тим, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з 01.09.2015 року донька проживає разом із позивачем та знаходиться на його повному матеріальному забезпеченні. Крім того, донька ОСОБА_3 продовжує навчання в Київському державному коледжі туризму та готельного бізнесу згідно Договору № 18/1-ГРС/Б/з/К/Н від 13.09.2019 року, укладеного між Коледжом та позивачем ОСОБА_1 , який сплачує кошти за навчання. На даний час донька проживає разом із позивачем, знаходиться на його повному матеріальному забезпеченні та позивач оплачує вартість її навчання, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду.

30.03.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в судове засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року провадження у справі № 755/4870/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, - було зупинено до набрання законної сили рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2020 року у справі № 382/1941/19.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2020 року відновлено провадження у справі № 755/4870/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2020 року письмове клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, подане в межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, - залишено без задоволення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про виклик та допит свідків, подане в межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, - повернуто суб`єкту звернення.

Відповідач ОСОБА_2 скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечила в повному обсязі, вказуючи на свідоме введення позивачем в оману суд, оскільки Яготинським районним судом Київської області 23 січня 2020 року вже ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки на час навчання до досягнення нею двадцяти трьох років у розмірі ј частини його доходу щомісячно, крім того позивач ОСОБА_1 має заборгованість перед відповідачем ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки на суду близько 160 000,00 грн., тому відповідач вважає даний позов зловживанням процесуальними правами ОСОБА_1 задля уникнення сплати заборгованості по аліментам. (а.с. 33-43)

Третя особа ОСОБА_3 , яка є спільною повнолітньою донькою позивача та відповідача, скористалась правом подачі письмових пояснень на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 30.03.2020 року строк, відповідно до яких у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі, вказуючи на те, що вона проживає окремо від позивача, не пов`язана з ним спільним побутом, позивач не здійснював її виховання, та фінансово не підтримував. Протягом тривалого часу саме мати, відповідач по справі ОСОБА_2 , є єдиною особою, яка її виховує та надає повне фінансове забезпечення. Разом з тим, третьою особою зауважено, що позивач має значну заборгованість по аліментам перед відповідачем на її утримання близько 160 000,00 грн., звертався до відповідача із проханням відмовитися від аліментів, тому, на її думку, даним позовом позивач ОСОБА_1 намагається позбутися обов`язку сплати заборгованості по аліментам. (а.с. 21-25)

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну повнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1541.

02.03.2009 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 2-1168/1/09 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 14.01.2009 року, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 51-52)

Постановою державного виконавця Яготинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від 03.12.2019 року прийнято виконавче провадження ВП № 19221618 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 2-1168 від 02.03.2009 року. (а.с. 53-55)

Крім того, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 13 вересня 2019 року в інтересах повнолітньої ОСОБА_3 було укладено з Київським державним коледжом туризму та готельного бізнесу Договір № 18/1-ГРС/Б/з/К/Н, за спеціальністю Готельно-ресторанна справа, за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, за заочною скороченою формою навчання - два роки, за яким ОСОБА_3 з боку Коледжу надаються освітні послуги загальною вартістю 20 330,00 гривень.

За даними Довідки, виданої Київським державним коледжом туризму та готельного бізнесу від 02.10.2019 року № 54, ОСОБА_3 дійсно є студенткою 3-го курсу заочної форми навчання, спеціальності «Готельно-ресторанна справа», освітній ступінь «Бакалавр». Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року.

23.01.2020 року Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1941/19 ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Київ, ідентифікаційний номер невідомий, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, але працездатного, аліменти на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_2 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 листопада 2020 року на час навчання до досягнення нею двадцяти трьох років. 22.03.2020 року рішення набрало законної сили. (а.с. 56-60)

Так, рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23.01.2020 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.3- 8). Дочка сторін, ОСОБА_3 , на даний час є повнолітньою, зареєстрована в АДРЕСА_3 (а.с.9-10) та перебуває на утриманні матері. ОСОБА_3 є студентом третього курсу заочної форми навчання, спеціальності «Готельно-ресторанна справа» закладу вищої освіти «Київський державний коледж туризму та готельного господарства», освітній ступінь «Бакалавр» на контрактній основі, стипендії не отримує, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року (а.с. 12, 16). Відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , має у власності земельну ділянку площею 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівль та споруд, а також земельну ділянку площею 0,6440 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в АДРЕСА_4 (а.с.13,14). Сторони по справ розлучені та з відповідача стягувались аліменти на доньку до досягнення нею 18 років. (а.с.11, 15). Відповідач працездатний, проте не працює. Позивачка має на праві власності земельний пай, отримує заробітну плату. (а.с. 58)

23.01.2020 року Яготинським районним судом Київської області видано ОСОБА_2 виконавчий лист № 382/1941/19 з примусового виконання рішення суду від 23.01.2020 року. (а.с. 61-62)

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу України ). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц зазначив, що положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

А статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 Сімейного кодексу України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц).

Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення донькою навчання, однак не довше ніж до досягнення донькою 23 років.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги письмові пояснення учасників справи по суті позову, керуючись вищенаведеними нормами діючого сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення донькою навчання, - оскільки судом встановлено, що на час ухвалення даного рішення суду наявне рішення Яготинського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року, яке набрало чинності 22.03.2020 року, про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його доходу, на час навчання до досягнення нею двадцяти трьох років, - що виключає право ОСОБА_1 на отримання зазначеного виду аліментів, які вже присуджено до стягнення з нього чинним рішенням суду.

При цьому судом ураховано, відмову від отримання заявленого ОСОБА_1 виду аліментів з боку повнолітньої доньки ОСОБА_6 , яка є третьою особою в межах даного провадження, та має право на реалізацію процесуального права висловлення позиції щодо суті позову та отримання аліментів, як власник останніх відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, є необґрунтованим та безпідставним, тому не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 179, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 13 травня 2020 року.

Суддя: В.І. Галаган