ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Харків

Справа № 642/8755/19

Провадження №22-ц/818/2256/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Бровченка І.О., Хорошевського О.М.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідачі: Акціонерне товариство «Українська залізниця», філія «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» Акціонерного товариства «Українська залізниця», керівник центру Харківського виробничого структурного підрозділу філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» Акціонерного товариства «Українська залізниця»,

Третя особа: Головне Управління Держпраці у Київський області,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 21 січня 2020 року, постановлену суддею Пашнєвим В.Г.,-

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» Акціонерного товариства «Українська залізниця», керівника центру Харківського виробничого структурного підрозділу філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: Головне Управління Держпраці у Київський області про визнання колективного договору недійсним, перерахування та донарахування заробітної плати, притягнення до відповідальності винних осіб,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсним п.2.3.8 Р.2.3 колективного договору від 2006 року в інтерпретації директора ДП «Український Державний розрахунковий центр міжнародних перевезень» С.М. Внукової та профспілкового комітету цього підприємства, перерахувати та донарахувати заробітну плату за 13 к.д. щорічної відпустки, притягнути до відповідальності винних осіб, у зв`язку з порушенням трудового законодавства.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 9 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху на підставі ст.175,177, ст.185 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою цього ж суду від 21 січня 2020 року в порядку ст.185 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 повернуто як неподану в зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 21 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до Ленінського районного суду м. Харкова, оскільки недоліки позовної заяви позивачем були усунуті. Також зазначає, що судом не було розглянуте клопотання від 16.01.2020, яке суд вважав як уточнену позовну заяву без усунення недоліків, порушивши норми процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. ч. 1 і 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зі змісту ухвали від 9 січня 2020 року вбачається, що позовна заява була залишена без руху в зв`язку з недотриманням ст.п.4 ч.3 ст.175, ч.5 ст.177, ч.2,4,5 ст.95 та ст. 84 ЦПК України, а саме через те, що позивачем не надано доказів на обґрунтування позовних вимог, крім того, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані ним обставини. Також судом зазначено, що позовна заява містить дві позовні вимоги та зазначено трьох відповідачів та не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з них, зокрема щодо - Філія "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" Акціонерного товариства "Південна залізниця" та Керівника центру Харківського виробничого структурного підрозділу філії, або АТ "Українська залізниця" (п.7,8 прохальної частини). Також, до позовної заяви додано клопотання про витребування доказів яке також не відповідає ст.84 ЦПК України. Крім того, зі змісту позову вбачається, що в ньому міститься клопотання позивачки про витребування доказів, однак не зазначено обставин які можуть підтвердити кожен доказ про який просить позивачка.

Перелічені недоліки позовної заяви суд вважав такими, що унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»… в ухвалі повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху.

Слід зазначити, що статтею 185 ЦПК України чітко визначено підстави для залишення позовної заяви без руху та подальше її повернення, а саме недотримання вимог ст.175, 177 ЦПК України.

Пунктом 2 вказаної Постанови встановлено, що не допускається повернення позовної заяви у справі з мотивів, не передбачених законом. У випадку безпідставності заявлених вимог, суд може ухвалити судове рішення про відмову у їх задоволенні, а не ухвалу про визнання неподаною і повернення позовної заяви.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Отже, стаття 175 ЦПК України не конкретизує вимоги щодо змісту позовної заяви, який викладається позивачем в довільній формі. Головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З тексту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та визначені так, як вона вважала за необхідне. Таким чином, з поданого ОСОБА_1 позову, не вбачається наявності недоліків, про які було зазначено судом.

Крім того, відповідно до ч.1,3 ст.49 ЦПК України позивач не позбавлений права збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Також, згідно п.3,5 ч.1 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви, може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи.

Отже, в справі відсутня сукупність не усунених недоліків, яка б була достатньою для повернення позовної заяви, а вказані судом як недоліки обставини суд зобов`язаний з`ясувати у підготовчому судовому засіданні, виділивши головні з них, які мають встановлюватись в ході розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що зазначені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі підстави визнання неподаною та повернення позовної заяви є формальними та такими, що не ґрунтуються на нормах процесуального закону, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позовна заява належним чином мотивована на розсуд позивача та відповідає вимогам ст.175 ЦПК України. Невідповідність клопотання, доданого до позовної заяви, статті 84 ЦПК України також не входить до переліку підстав залишення позову без руху та подальшого його повернення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 379, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 21 січня 2020 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови

Головуючий С.С. Кругова

Судді І.О. Бровченко

О.М. Хорошевський

повний текст постанови

складено 21 травня 2020 року