У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2020 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача - адвоката Маляренка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до в.о. голови Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Алєксєєнко Ірини Миколаївни про визнання дій незаконними та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом про визнання дій незаконними та скасування розпорядження.

21.05.2020 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Бабко В.В., в якій зазначено, що суддя має явні ознаки упередженості та прямої заінтересованості у розгляді справи на користь відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заяву про відвід, просив задовольнити.

Представник відповідача по справі адвокат Маляренко С.В. просив не задовольняти заяву про відвід судді Бабко В.В., оскільки вважають її не обґрунтованою.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи, що заява про відвід судді надійшла за два робочі дні до судового засідання, згідно доп. 2 ч. 3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, оскільки регламентовано, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п.66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Євросуду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»), У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

З огляду на зазначені в заяві обставини та підстави відводу у поданій заяві, суд вважає, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді Бабко В.В. у вирішенні справи, позивачем не наведені прямо передбачені законом обставини для відводу судді, які відповідно до приписів ст.36 ЦПК України виключають участь судді у розгляді цивільної справи,а є лише власними припущеннями не аргументованими достатніми доводами.

Таким чином заявлений відвід необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бабко В.В. -відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.05.2020.

Суддя В.В. Бабко