Справа № 194/1747/19
Провадження № 2/185/1443/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2020 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 194/1747/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів,-
30.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить суд зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на користь відповідача за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21.06.2016 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виконавчий лист відкликати з виконання.
Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.11.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів направлено за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Ухвалою від 11.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по вищезазначеній цивільній справі.
Позивач у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання повідомлена належним чином повторно не з`явилася, відзив не надала.
Суд, враховуючи думку позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Так, судом встановлено, що на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21.06.2016 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , (ІПН НОМЕР_2 ), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 квітня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 02.07.2016 та ухвалено з врахуванням повного визнання позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до копії рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2016 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_4 , (ІПН НОМЕР_3 ), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 травня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 05.07.2016 та ухвалено з врахуванням повного визнання позовних вимог ОСОБА_1 .
З аналізу зазначених рішень вбачається, що справи про стягнення аліментів з позивача на доньку ОСОБА_6 та на доньку ОСОБА_7 одночасно розглядались судом, та рішення ухвалені з різницею в два дні.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що сплата аліментів на обох дітей становить 50 % від його заробітної плати та ставить його у скрутне матеріальне становище. Також позивач повинен сплачувати борги за кредитами, які були отримані останнім під час спільного проживання з відповідачем на потреби сім`ї.
Відповідно до копії довідки від 25.09.2019 року, АТ «КБ «Приватбанк» повідомляє, що ОСОБА_1 станом на 25.09.2019 року має заборгованість перед банком за договором №516874******0066 -1049,79 грн.
Відповідно до інформації АТ "ПУМБ" від 25.09.2019 у «відділенні №1 ПУМБ в м. Тернівка» ОСОБА_1 видано дебетні пластикові картки, кредитовий оборот з 01.09.2019 по 25.09.2019 складав 1 000,00 грн. Станом на 25.09.2019 року залишок коштів на рахунку складав -10 595,77 грн., станом на 25.09.2019 банк до ОСОБА_1 претензій не має.
В обґрунтування вимог позивач також зазначає, що матеріальне становище дитини після винесення рішення судом про стягнення аліментів поліпшилося, завдяки тому, що відповідач вийшла на роботу та почала отримувати заробітну плату розмір якої становить більше 5300,00 грн. на місяць.
Згідно з розрахунковим листом за червень 2019, липень 2019 року ОСОБА_2 виплачена заробітна плата в сумі 6195,41 грн., 5356,48 грн.
Згідно з розрахунковими листами ОСОБА_1 січень - серпень 2019 року з нарахованої заробітної плати позивача окрім податків та зборів, утримуються аліменти двома окремими платежами, а також добровільне страхування, утримання за квартплату та за опалення, утримання на користь держави (а.с. 15-17)
Суд звертає увагу на те, що рішення суду від 21.06.2016 про стягнення аліментів ухвалено в частині стягнення саме 1/3 частини його доходу з урахуванням визнання відповідачем позову, та на час ухвалення зазначеного рішення та визнання позову ОСОБА_1 вже існували обставини наявності на утриманні позивача іншої дитини. Дане рішення набрало чинності 02.07.2016 року та відповідачем не оскаржувалось. Справи про стягнення аліментів з позивача на доньку ОСОБА_6 та на доньку ОСОБА_7 одночасно розглядались судом, та рішення ухвалені з різницею в два дні.
Як на підставу позову позивач посилається на значне погіршення його майнового стану, а саме утримання з його заробітної плати 1/2 частини його доходу в рахунок сплати аліментів, наявність боргових зобов`язань.
В той же час, позивач зазначає, що на час стягнення аліментів вони з відповідачем домовились про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини, так як в суді на розгляді перебувала ще одна справа про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 від першого шлюбу, а відповідачем не буде подано позову про стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Він вважав, що він буде сплачувати по 1/6 частини на кожну дитину та 1/6 частину на утримання відповідача до досягнення дитиною трьох років, що буде складати 1/2 частину його доходу. Тобто позивач розумів, що з його заробітної плати буде утримуватись 1/2 частина його доходу.
При вирішенні даного спору суд приймає до уваги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Максимальний розмір аліментів законодавством не встановлений, розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України.
Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Всупереч положенням ст. 12, 81, 84 ЦПК України позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження підстав для зменшення розміру аліментів, а саме зміни матеріального стану позивача, так як саме та таку підставу позивач посилається в своєму позові, так як судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на час ухвалення рішення позивач розумів, що з його заробітної плати буде утримуватись 1/2 частина його доходу. Посилання позивача на те, що після утримань аліментів та всіх інших, передбачених законом обов`язкових утримань в його розпорядженні залишається сума приблизно 3000 грн., що менше мінімальної заробітної плати, не знайшли свого підтвердження, так як відповідно до наданих позивачем доказів, а саме його розрахункових листів, окрім зазначених утримань з його заробітної плати проводяться не обов`язкові, не передбачені законодавством утримання, а саме добровільне страхування, утримання за квартплату та за опалення, які в різні місяці складають суму до 1600-1800 грн.
Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.
Доказів укладення такого договору позивачем не надано, посилання позивача на якісь домовленості між ним та відповідачем про розмір аліментів, особисте тлумачення норм СК України, яке не відповідає його положенням не є підставами для зміни розміру аліментів.
Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, не надав доказів зміни його майнового, сімейного стану, погіршення здоров`я, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. 5,12,13, 81, 89, 258,259,263-265,268,273, 280 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів - відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко