Провадження № 2-н/229/383/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Грубник О.М., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» Виробнича одиниця «Дружківкатепломережа» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по оплаті за опалення,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2020 Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» Виробнича одиниця «Дружківкатепломережа» (далі ОКП Донецьктеплокомуненерго» ВО «Дружківкатепломережа») звернувся до суду з заявою щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за опалення за період з 01 травня 2017 року по 30 квітня 2020 року у загальному розмірі 23753,04 грн.

Відповідно доп.1ч.3ст.163ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору, а також частини 1 статті 164 ЦПК України - за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210,20 грн).

Судовий збір заявником не сплачений: матеріали справи містять заяву про звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване неможливістю такої сплати через арешт рахунків заявника органами ДВС.

Розглянувши клопотання заявника, прохожу до таких висновків.

Відповідно до ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом але не більше як до ухвалення судового рішення у справі (ч.1). З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч.3).

Відповідно дост.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (ч.1).

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Пунктом 29 постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-У1 та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових рахунків та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином у заяві про звільнення від сплати судового збору заявник має не тільки навести обставини, які свідчать про не можливість сплати судового збору, а й подати до суду відповідні докази.

Заявником на підтвердження доводів, викладених у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, надані копії постанов державного виконавця у виконавчих провадженнях про арешт коштів боржника (від 31 липня 2018 року (не скасована і є діючою), від 05 листопада 2018 року (не скасована і є діючою), від 05 листопада 2018 року (не скасована і є діючою), від 08 листопада 2018 року (не скасована і є діючою), від 25 вересня 2018 року (не скасована і є діючою), від 31 жовтня 2018 року (не скасована і є діючою), від 28 лютого 2020 року (не скасована і є діючою), від 28 лютого 2020 року (не скасована і є діючою), від 28 лютого 2020 року (не скасована і є діючою), від 28 лютого 2020 року (не скасована і є діючою) від 03 квітня 2020 року (не скасована і є діючою)).

Проте ці докази, по-перше, у порушення вимог ст.95 ЦПК України не засвідчені належним чином на предмет їх відповідності оригіналам.

По-друге, сам по собі арешт окремих рахунків заявника не свідчить про таке фінансове становище заявника, яке унеможливлює сплату ним судового збору, оскільки не свідчить про припинення господарської діяльності ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та не надходження від цієї діяльності грошових коштів заявнику.

З огляду на наведене, підстави для звільнення заявника від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Керуючись ст.165, ст. 260, ст. 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» Виробнича одиниця «Дружківкатепломережа» про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Відмовити Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» Виробнича одиниця «Дружківкатепломережа» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за опалення.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з викладених в ухвалі підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ Наказне провадження ЦПК України, після усунення її недоліків.

Повний текст ухвали складено 08 травня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дружківський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О. М. Грубник