Справа № 522/7408/20
Провадження № 2/522/4604/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

13 травня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Смоковій А.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорі плюс» про визнання договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомості удаваними в частині покупця, переведення прав покупця, визнання недійсними додаткових угод до договорів, поділ спільного сумісного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- квартиру АДРЕСА_1

- квартиру АДРЕСА_2 ;

- квартиру АДРЕСА_3 ;

- квартиру АДРЕСА_4 ;

- квартиру

АДРЕСА_5 машиномісце № НОМЕР_1 , за адресою:

АДРЕСА_6 НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_6 .

Обґрунтовуючи вимоги заяви, позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_3 , перебуваючи в шлюбі з позивачем, вчинив ряд дій спрямованих на виведення набутого за період шлюбу майна з режиму спільної сумісної власності подружжя. З цією метою між батьком ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ТОВ «ГЛОРІ ПЛЮС» було укладено сім договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомості. ОСОБА_2 виступив фіктивним покупцем майнових прав, дійсним покупцем був ОСОБА_3 , який не оформлював на своє ім`я спірні договори, оскільки перебував у шлюбі з позивачем та не бажав у майбутньому здійснювати поділ об`єктів нерухомості, які були предметами договорів.

Лише після розірвання шлюбу ОСОБА_3 уклав із своїм батьком та ТОВ «ГЛОРІ ПЛЮС» додаткові угоди до договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомого майна, за умовами яких він замінив сторону покупця. Після цього ОСОБА_3 підписав з ТОВ «ГЛОРІ ПЛЮС» акти приймання-передачі майна, а 24 січня 2020 року на підставі спірних договорів купівлі-продажу, додаткових угод до них та актів приймання-передачі за ОСОБА_3 було зареєстровано наступне нерухоме майно:

-квартира

АДРЕСА_7

- АДРЕСА_8 АДРЕСА_3

-квартира АДРЕСА_4

-квартира АДРЕСА_5

-машиномісце № НОМЕР_1 , за адресою:

АДРЕСА_6 машиномісце № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_6 .

Зазначене майно позивач вважає спільною сумісною власністю подружжя, у зв`язку із чим заявляє вимоги про поділ спільного сумісного майна - об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 .

Однак, позивач зазначає, що з метою уникнення поділу майна, яке є предметом спору, відповідач може здійснити дії направлені на відчуження цього майна шляхом, в тому числі, але не виключно, укладання договорів купівлі-продажу, дарування, передачі майна до статутного капіталу господарського товариства. Оскільки позивач не має правових механізмів впливу на дії, що можуть бути вчинені ОСОБА_3 відносно нерухомого майна, просить суд вжити заходів забезпечення позову у обраний нею спосіб.

Розгляд заяви відбувається без повідомлення учасників справи згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Судом встановлено, що предметом розгляду даної справи є визнання договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомості удаваними в частині покупця, переведення прав покупця, визнання недійсними додаткових угод до договорів, поділ спільного сумісного майна подружжя.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Беручи до уваги предмет спору, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами. При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідачів і не є обмеженням прав відповідачів в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Також суд вважає за можливе, враховуючи відсутність імперативного застосування зустрічного забезпечення згідно вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 3, 11,149-151,153, 154, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Глорі плюс» про визнання договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомості удаваними в частині покупця, переведення прав покупця, визнання недійсними додаткових угод до договорів, поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- квартиру АДРЕСА_1

- квартиру АДРЕСА_2 ;

- квартиру АДРЕСА_3 ;

- квартиру АДРЕСА_4 ;

- квартиру

АДРЕСА_5 машиномісце АДРЕСА_9 НОМЕР_1 , за адресою:

АДРЕСА_6 АДРЕСА_9 НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_6 .

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 13.05.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов