Справа № 545/2582/19
Провадження № 2/545/110/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Стрюк Л.І.

з участю секретаря: Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працює водієм сміттєзбирального автомобіля КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с.Супрунівки». Згідно з п.п. 3-4 наказу за №13 від 22.07.2019 року йому оголошена догана за порушення трудової дисципліни та невиконання наказу №11 від 26.06.2019 року, а також знята надбавка за високі досягнення з липня 2019 року та не виплачена матеріальна допомога на оздоровлення. Вважає зазначений наказ незаконним, тому просив визнати протиправним та скасувати п.п.3-4 зазначеного наказу, стягнути з Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» на користь ОСОБА_1 заробітну плату у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 6446 грн.. 79 коп., судові витрати, у т.ч. витрати на професійну правничу допомогу.

Після відкриття провадження у справі позивач надав уточнену позовну заяву, згідно з якою доповнив позов вимогою про визнання протиправним та скасування наказу Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» «Про винесення догани» від 28.10.2019 року №15. Окрім того, позивач зменшив вимоги в частині стягнення з відповідача заробітної плати у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення з 6446 грн. 79 коп. до 5910 грн., з урахуванням довідки, яка надана відповідачем на вимогу суду.

Представник відповідача надав суду відзив на позов, у якому позов не визнав повністю з тих підстав, що оспорювані накази винесені правомірно, оскільки позивач захаращував територію ангару сторонніми предметами та іншим мотлохом, на неодноразові усні розпорядження керівника щодо прибирання мотлоху, в тому числі і небезпечних відходів, навезених з полігону, не реагував; про існування наказів позивачу було відомо, оскільки йому в приміщенні офісу відповідача пропонувалось ознайомитись та надати письмові пояснення, але ОСОБА_1 відмовився. Окрім того, рішення про зняття з ОСОБА_1 надбавки за високі досягнення з липня 2019 року та зняття з нього матеріальної допомоги на оздоровлення є правомірними, оскільки такі види заохочення не передбачені законодавством, тому можуть застосовуватися та скасовуватися підприємством з підстав, зазначених у Колективному договорі підприємства.

Позивач та його представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд позов задовольнити, надавши пояснення, аналогічні за змістом тим, що викладені у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, наведених у відзиві на позов.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог посилаючись на те, що ОСОБА_1 систематично порушував вимоги протипожежної безпеки шляхом збирання на полігоні тверді побутові відходи мотлох та непотріб, складаючи його по закуткам ангару для зберігання техніки; на усні розпорядження про прибирання мотлоху в ангарі не реагував.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, третю особу, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Встановлено, що 01.07.2014 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу к Комунальне підприємство «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» на посаду слюсаря-сантехніка 5 розряду (а.с.89). Згідно з наказом від 22.08.2016 року у зв`язку із звільненням водія сміттєзбирального автомобіля ОСОБА_3 , виконання обов`язків водія сміттєзбірального автомобіля тимчасово покладено на слюсаря-сантехніка 5 розряду ОСОБА_1 на невизначений термін із збереженням тарифної ставки слюсаря-сантехніка 5 розряду (а.с.90).

Згідно з п.6 наказу №11 від 26.06.2019 року, водію сміттєзбирального автомобіля ОСОБА_1 заборонено захаращувати територію робочого місця сміттєзбирального автомобіля в приміщенні ангару, та в 5-ти денний термін навести порядок та прибирати всі пожежонебезпечні і сторонні предмети з території робочого місця та утримання автомобіля та майданчику у чистоті.

Відповідно до доповідної записки від 22.07.2019 року, пункт 6 наказу №11 від 26.06.2019 року водієм сміттєзбирального автомобіля ОСОБА_1 не виконаний, територія робочого місця сміттєзбирального автомобіля в приміщенні ангару захаращена, пожежонебезпечні та сторонні предмети на майданчику утримання сміттєзбирального автомобіля не прибрані (а.с.16).

Згідно з п.п. 3-4 Наказу №13 від 22.07.2019 року за порушення трудової дисципліни та невиконання наказу №11 від 26.06.2019 року, згідно ст.147 КЗпПУ водію ОСОБА_1 оголошена догана та попереджено водія ОСОБА_1 про подальшу дисциплінарну відповідальність при повторному порушенні впритул до звільнення; відповідно до Колективного договору на 2017-2022 роки знято надбавку за високі досягнення з липня місяця 2019 та матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до додатку №1 до Правил внутрішнього трудового розпорядку розділ 7 Колективного договору не надавати матеріальну допомогу на оздоровлення водію ОСОБА_1 (а.с.10).

Як вбачається з актів фіксації відмови, ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень та ознайомлення під розписку з наказами (а.с.12-15).

Разом з тим, позивач у судовому засіданні пояснив, що йому не пропонували ознайомитися із зазначеними наказами, а також він не відмовлявся від підписання зазначених актів.

Згідно з Наказом №15 від 28.10.2019 року водію сміттєзбирального автомобіля ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни (вимог інструкції з охорони праці та пожежної безпеки, посадової інструкції) за не виконання наказів начальника КП «УК ОЖФ с.Супрунівки» Босого І.С. №11 від 26.06.2019 року, №13 від 22.07.2019 року, згідно зі ст.147 КЗпПУ та особистим захаращуванням території ангару сторонніми предметами та іншим мотлохом винесено догану. Із зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомився, що підтверджується його особистим підписом(а.с.126).

Відповідно до п. 3.1 Колективного договору КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки», працівник зобов`язується утримувати своє робоче місце, обладнання, пристрої та передавати змінному робітнику в порядку, чистоті, справному стані, підтримувати чистоту в приміщеннях структурних підрозділів (котельних), на території підприємства, дотримуватись встановленого порядку зберігання матеріальних цінностей і документів. Згідно з п.4 Договору адміністрація, в свою чергу, зобов`язана належним чином організовувати роботу працівників, щоб кожен працював за своєю спеціальністю і кваліфікацією, мав закріплене за ним робоче місце, своєчасно до початку дорученої роботи був ознайомлений з визначеними завданнями і забезпечений роботою впродовж всього дня (зміни).

Згідно з положеннями ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників поліпшувати умови їх праці та побуту.

У матеріалах справи відсутні накази про визначення ОСОБА_1 робочого місця в приміщенні ангару, який належить Супрунівській сільській раді.

Окрім того, як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 , останній був переведеним на посаду водія сміттєзбирального автомобіля 01.11.2016р. (а.с.169), але був ознайомлений лише з посадовою інструкцією слюсаря-сантехніка з виконанням обов`язків водія легкового, сміттєзбирального автомобіля та тракториста (а.с.18-19), а не з посадовою інструкцією безпосередньо водія сміттєзбирального автомобіля.

Відповідно до положень ст. ст. 139 - 140 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово нагоджувався грамотами за сумлінну працю та добросовісне виконання своїх службових обов`язків (а.с. 64-68).

Відповідно до п. 7.1. Колективного договору, працівник несе відповідальність за порушення трудової, технологічної та виробничої дисципліни, у тому числі, за невиконання або неналежне виконання з власної вини покладених на нього трудових обов`язків, визначених трудовим договором, колективних договором та цими Правилами.

У пункті 7.3 Колективного договору вказано, що догана може бути застосована за порушення трудової дисципліни, тобто, правил поведінки під час виконання трудових обов`язків, які встановлені Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Колективним договором, трудовим договором, посадовою (робочою) інструкцією працівника.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення - догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Статтею 148 КЗпП України визначений строк для застосування дисциплінарного стягнення: дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України регламентований порядок застосування дисциплінарних стягнень. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Вказане кореспондується і з положеннями Колективного договору КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки».

Тлумачення частини 3 статті 149 КЗпП свідчить, що її положення мають поширюватися при застосуванні будь-якого виду дисциплінарного стягнення, тобто, як до звільнення, так і до догани.

Аналогічний висновок зроблено в постановах Верховного Суду у складі колеги суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі №401/512/16-ц, від 22.08.2018 року у справі №754/4355/17-ц (провадження №61-8605св18).

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння(дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком.Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2019р. по справі № 756/9671/16.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2019р. по справі № 359/10185/16-ц.

З акту № 1 прибирання на території ангару для зберігання техніки підприємства від 25.10.2019р. вбачається, що на території так званого «ангару», власником якого є Супрунівська сільська рада, були виявлені ряд предметів (а.с.124-125). Однак, належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів того, що вказані предмети були завезені саме ОСОБА_1 , суду не надані. Також вбачається, що акт складався за відсутності позивача.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 здійснив «особисте захаращування території ангару сторонніми предметами та іншим мотлохом» суду не надано.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 грудня 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

У наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином.

Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19).

Позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітної плати у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 5910 грн. підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати. Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до Змін № 1 до Колективного договору КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки на 2017-2022 роки», збори трудового колективу відповідача, що відбулися 04.06.2018року, вирішили: «при наданні щорічної тарифної відпустки виплачувати всім працівникам матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, яка обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, один раз на рік до основної частини щорічної відпустки.

Згідно з положення п. 6.1. додатку № 1 Колективного Договору КП«Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» на 2017-2022 роки - Правил внутрішнього трудового розпорядку, за зразкове виконання обов язків, встановлених трудовим договором, ініціативу, тривалу і бездоганну ро оту, значні трудові досягнення заетосовуються такі заходи заохочення: оголошення подяки, видача премії нагородження цінним подарунком, підвищення на посаді, нагородження Почесними грамотами, іншими відзнаками, нагородження путівкою на оздоровлення.

Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються (п. 7.13. Правил).

Відповідно до п. 6 Положення про порядок встановлення надбавок за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливих робіт на строк їх проведення для керівників, фахівців і службовців підприємства КП «УК ОЖФ с. Супрунівки» (додаток № 10 Колективного Договору), за допущені порушення дисципліни праці надбавки зменшуються чи відміняються повністю в тому ж порядку, що і встановлюються.

Розділом 5 Колективного договору передбачена процедура внесення змін до даного Договору. Зокрема, відповідно до п.5.3 Колективного Договору жодна із сторін протягом дії Договору не може в односторонньому порядку приймати рішення про зміну діючи положень, обов`язків за Договором або призупиняти їх виконання.

Фактично зняття надбавки за високі досягнення є похідним від визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Натомість виплата матеріальної допомоги на оздоровлення є обов`язком відповідача.

В оскаржуваному наказі зазначено наступне: відповідно до Колективного договору на 2017-2022 роки зняти надбавку за високі досягнення з липня місяця 2019, та матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно додатку № 1 до Правил внутрішньо трудового розпорядку розділ 7 Колективного договору не надавати матеріальну допомогу на оздоровлення водію ОСОБА_1 (п. 4).

З вказаного не випливає фактична правова підстава зняття надбавки та ненадання матеріальної допомоги.

Разом з тим, Правила внутрішнього трудового розпорядку відповідача не містять взагалі додатку №1.

Відповідно до положень ст. ст. 143-144 КЗпП України, до працівників підприємств, установ, організацій можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджених трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку. Заохочення застосовуються власником або уповноваженим ним органом разом або за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Заохочення оголошуються наказом (розпорядженням) в урочистій обстановці і заносяться до трудових книжок працівників у відповідності з правилами їх ведення.

Тобто, матеріальна допомога на оздоровлення не є різновидом заохочення, її виплата, оскільки це визначено в Колективному договорі, укладеному у встановленому порядку Законом порядку є обов`язком відповідача.

Згідно із довідкою КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» від 20.01.2020 року заробітна плата ОСОБА_1 складала у липні 2019 року 5670,69 грн., у серпні 2019 року 6149,31 грн.

Тобто, середньомісячна заробітна плата за останні два календарні місяці роботи перед відпусткою становить 5910 грн. (5670,69 грн. +6149,31 грн.=11820 грн.; 11820 грн.:2 = 5910 грн.).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5910 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Як вбачається з детального розрахунку суми судових витрат від 04.03.2020 року, акту прийому передачі послуг за договором «про надання адвокатських послуг №202 від 30.09.2019 року» від 04.03.2020 року та засвідчених копій меморіальних ордерів - розмір витрат на професійну правничу допомогу, наданих ОСОБА_1 , складає 10800 грн., який суд вважає співмірним, реальним та розумним, тому підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 263, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати п.п. 3-4 Наказу Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» «Про продовження терміну по прибиранню робочого місця, та приміщення ангару» від 22.07.2019р. № 13.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» «Про винесення догани» від 28.10.2019р. № 15.

Стягнути з Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» на користь ОСОБА_1 6446,79 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення.

Стягнути з Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» на користь ОСОБА_1 1536,80 грн. сплаченого судового збору та 5600 грн. витрат на професійну правничу допомогу, всього 7136,80 грн.

Стягнути з комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошенняшляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст рішення суду виготовлений 16.03.2020 року.

Суддя: Л. І. Стрюк