Справа № 404/8432/19
Номер провадження 2/404/2271/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Пилипенко Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за отримання послуг з централізованого теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплоенергетик» звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 в якому просить стягнути борг за отримання послуг з централізованого теплопостачання в розмірі 26 706,28 грн. , 3% річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України - 1 388,34 грн., індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України - 3 658,27 грн., розрахунок пені відповідно до вимог ст. 549 ЦК України - 974,78 грн.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримав.

Відповідач надав до суду відзив де зазначив, що у нього в квартирі проведено відключення від системи теплопостачання тому він не повинен сплачувати вказану заборгованість.

Ухвалою судді від 05.12.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 мешкає у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 631 від 13.11.2019 року Новенськоі селищної ради м. Кропивницький , а відтак є споживачем теплової енергії, ще надається до вказаного житла постачальником - Комунальним підприємством «Теплоенергетик».

Комунальним підприємством «Теплоенергетик» в опалювальні сезони надавав в житловий будинок за адресок АДРЕСА_1 теплову енергію, обов`язок проведення розрахунків за яку покладено на відповідача.

Шляхом подачі теплової енергії за вказаною адресою, сторони вступили в фактичні договірні правовідносини. Однак в порушення ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов`язання повинні виконуватися належним чином, в продовж тривалого часу відповідач за надані послуги не розраховується.

За період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року включно відповідачу надавалися послуги з централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою, за яку сплачено було лише частково. Станом на листопад 2019 року за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за надані послуги в сумі 26 706,28 грн.

Згідно статті 162 Житлового кодексу України, власник квартири зобов`язаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, крім іншого є: договори та інші правочини.

Цивільні права особа здійснює та виконую є у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ст. ст. 13, 14 ЦК України).

Згідно п.2 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017року № 2189-VIII виконавець зобов`язаний: підготувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Відносини повинні здійснюватися виключно на договірних засадах, в ст. 7 ч. 2 п. 1 Закону України № 2189-VIII зазначено що, споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст.9 даного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця якщо інший порядок та строки не визначені іншим договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Проте відповідач не звертався до Комунального підприємства «Теплоенергетик» з метою укласти письмовий договір.

Споживач зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у справа № 638/11034/15-й та Верховний Суд України у справі № 6-2951цс15, постанова від 20.04.2016 року.

Позивач договірні зобов`язання виконує в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує, чим порушує вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності ж до статті 525 Цивільного кодексу України односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно ч. З ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання. У відповідності до п. 31 Правил у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги виконавець має право нарахувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житло-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Таким чином, нарахування плати за теплопостачання до моєї квартири, після її відключення від внутрішньо будинкових мереж ЦО, є безпідставним та неправомірним.

Згідно змісту Правил надання послуг з централізованого опалення, постачав холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.20051 № 630 споживач може відмовитись від отримання послуг централізованого опалення, лише у випадку влаштування в квартирі індивідуальної джерела опалення. Відключення споживача від мереж централізованого опалена здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питання житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництві архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 pоку дозвіл на влаштування індивідуального з відключенням від мережі централізованого опалення надається рішенням Міжвідомчої комісії органу місцевого самоврядування або місцевої виконавчої влади з розгляду питань, пов`язаних відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання . Рішення Комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВІ виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

Відключення приміщень від внутрішньо - будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП т власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої нш особи.

Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Надані відповідачем суду документи не дозволяють зробити висновок, що відключєння квартири від мереж централізованого опалення відбулося з чітким дотриманням вимог зазначених вище нормативно-правових актів, так як передбачений Порядком дозвіл Міжвідомчої комісії органу місцевого самоврядування на влаштування індивідуального опалення у відповідача відсутній.

Наданий відповідачем акт про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП від 10.10.2017 року не оформлений належним чином а саме, не затверджений рішенням Міжвідомчої комісії як це передбачено порядком, а том не може бути достовірним та достатнім доказом у справі.

Акт № 4 від 17.10.2017 pоку , що підписаний контролером абонентського відділу, підтверджує відгалуження від централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2 , але ніяким чином не підтверджує законність здійснення такого відключені відповідачем та відповідність його вимогам нормативно-правових документів.

Таким чином, факт відсутності документів, передбачених порядком, а саме, дозволу Міжвідомчої комісії та невідповідність Акту про відключення квартири внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП вимогам цього ж порядку, свідчить про здійснення самовільного відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого теплопостачання.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 28 листопада 2017 року у справі №904/4858/15, постанов Верховного суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192ц15, від 28.02.2018 року у справі №635/6246/15-ц, у справі 334/3349/15-ц, від 02.04.2018 року у справі 2012/2214/15-ц суди прийшли до висновку що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання; відключення споживачів від мереж централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення міжвідомчої комісії органу місцевого самоврядування.

Крім того, згідно договору про реструктуризацію заборгованості за послуги теплопостачання № 86 від 11.07.2017 р. сторони по справі погодили оплату відповідачем заборгованості в сумі 10 000,00 грн. протягом періоду з липня 2017 року по червень 2018 року щомісячні платежі в сумі 833,33 грн., передбачені вказаним договором, відповідачем сплачені в повному обсязі, що відображено в розрахунку заборгованості, наданому до матеріалів позовної заяви.

Таким чином, повторне нарахування відповідачеві заборгованості, що виникла станом на липень 2017 року в сумі 10 000,00 грн. виключається в з`язку з тим, що ця сума не враховується в розрахунку загальної суми заборгованості, яку позивач просить стягнути в своїй позовній заяві.

Позивач просить стягнути за період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року в сумі 26 706 грн. 28 коп. в тому числі станом на листопад 2016 року 2 698 грн. 56 коп. , то б то понад 3 роки.

У відповідності до ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Цивільним процесом передбачений принцип змагальності сторін, за яким учасники справи мають обґрунтувати свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач із заявою про застосуванні строку давності не звертався тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує судовий збір в розмірі 1 921 грн. з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» .

На підставі ст.ст.11, 525, 526,625 ЦК України, Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання , Закон України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст. ст. 76-81, 141, 265 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Теплоенергетик» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» борг за отримання послуг з централізованого теплопостачання в розмірі 26 706, 28 грн. , 3% річних, - 1 388,34 грн., індекс інфляції, - 3 658,27 грн., пеню - 974,78 грн. , судовий збір в розмірі 1 921 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: Комунального підприємства «Теплоенергетик», місце знаходження: вул. Ливарна буд.№1 ,м. Кропивницький, 25491 , ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 17.03.2020 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда