Ухвала

29 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 216/3162/17

провадження № 61-42395ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (далі - Закон України № 460-IX).

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року визнано наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження підстави неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, скаржнику запропоновано надати відповідні докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, та документ про доплату судового збору у розмірі 1 460 грн.

Копію ухвали суду від 26 вересня 2018 року направлено на адресу заявника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена в матеріалах касаційної скарги.

До Верховного Суду повернулося рекомендоване поштове відправлення

№ 361, в якому надіслано ОСОБА_1 копію ухвали суду

від 26 вересня 2018 року, з довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року виправлено описку в ухвалі суду від 26 вересня 2018 року щодо розміру судового збору, що підлягає доплаті, продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги.

Копію ухвали суду від 25 квітня 2019 року помилково направлено на адресу заявника ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), яка зазначена в матеріалах касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2019 року продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Вказану ухвалу суду із копіями ухвал направлено скаржнику

До Верховного Суду повернулося рекомендоване поштове відправлення

№ 643, в яких надіслано ОСОБА_1 копії ухвал Верховного Суду від 25 квітня 2019 року, 26 вересня 2018 року та 19 грудня 2019 року, з довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України (тут і далі - в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 460-IX) у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 29 квітня 2020 року, вимоги ухвал суду касаційної інстанції від 25 квітня 2019 року, 26 вересня 2018 року та 19 грудня 2019 року не виконані, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга підлягає визнанню неподаною та поверненню заявникові.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська