Справа № 333/1046/20
Провадження №2/333/1302/20
30 вересня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача: ОСОБА_2 , остання відома зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період з 25.06.2011 року по 23.12.2019 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за однією адресою з позивачем та знаходиться на його утриманні. В 2016 році ОСОБА_2 покинула ОСОБА_1 та дитину і пішла з дому. З того час вона з дитиною бачилась лише два рази, по телефону з ОСОБА_3 не спілкується, станом здоров`я дитини не цікавиться, коштів на утримання дитини не надає, вихованням не займається. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем. Дитині забезпечені гідні умови проживання. ОСОБА_2 не була позбавлена інформації стосовно місця перебування дитини, будь-яких перепон у спілкуванні матері з дитиною ОСОБА_1 не чинить, однак, відповідач не бажає виконувати покладені на неї законодавством батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітньої дитини. З цих підстав, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив суд позовні вимоги задовольнити, у разі неявки відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до зали судового засідання не з`явилась, на зареєстровану адресу проживання відповідача було направлено судові повістки. Однак, на адресу суду повернулись конверти, відповідно до яких відповідач з невідомих підстав не отримала судові виклики. У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи. На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд долучити до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 .
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч. 1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3).
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2019 року у справі №333/6702/19 встановлено, що 25.06.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.

Від шлюбу сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.08.2012 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №787 (а.с. 10).

Вказаним вище рішенням суду шлюб між сторонами у справі розірвано.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2019 року у справі №333/6702/19 набуло законної сили - 23.01.2020 року (а.с. 8-9).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 цієї ж постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Із змісту позовної заяви слідує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться життям доньки, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. ОСОБА_2 не приходила до школи, не з`являлась на батьківські збори, не долучалась до шкільних та класних заходів. Всі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно. ОСОБА_2 жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки.

Факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується дослідженими в судовому засідання наступними письмовими доказами.

Так, з матеріалів справи слідує, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_4 . Зазначена обставина підтверджується довідкою за підписом голови правління ОСББ «Комунаровець-19» від 20.11.2019 року (а.с. 12) та копією паспорта громадянина України на ім`я позивача серії НОМЕР_2 , виданого Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області 23.06.1998 року (а.с. 6).

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , учениці 1-Б класу Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №84ЗМР Запорізької області від 03.03.2020 року за підписом класного керівника та директора школи, батько, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу доньці. Постійно підтримує зв`язок із школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Мати, ОСОБА_2 , станом на 03.03.2020 року відвідала школу два рази. З учителями вона не спілкувалась, батьківські збори не відвідувала, не цікавилась успішністю і поведінкою доньки. Іншої інформації стосовно ОСОБА_2 навчальний заклад не має (а.с. 11).

Будь-яких доказів, що спростовують обставини, викладені у позовній заяві, та підтверджують факт виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріали цивільної справи №333/1046/20 станом на час її розгляду не містять та відповідачем не надано.

Відповідно до висновку районної адміністрації ЗМР по Комунарському району від 14.09.2020 року №1890/01-37/02 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, під час участі представника органу опіки та піклування у судових засіданнях встановлено, що ОСОБА_2 участі у житті, навчанні, вихованні, оздоровленні малолітньої не приймає, матеріально не підтримує, не цікавиться фізичним, духовним та психічним розвитком дитини. Відповідач понад 2 роки працює за кордоном, коли приїздить, зупиняється у подруги за адресою: АДРЕСА_5 , але з донькою не бачиться. Спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР обстежено умови проживання малолітньої за адресою: АДРЕСА_4 . Зі слів ОСОБА_3 , дівчинка маму давно не бачила, не спілкується з нею, зі святами вона її не вітає, матеріально не допомагає. До відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР з питання про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні ОСОБА_2 не зверталась. Враховуючи вищезазначене, в інтересах малолітньої, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

З огляду на викладене, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) - 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Повне рішення складено 30.09.2020 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова