ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3517/20
провадження № 2/753/4754/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

"17" березня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Мицик Ю.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна за законом, визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції у м. про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна за законом, визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Одночасно із позовною заявою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що позивач є малозабезпеченою особою, а розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Посилаючись на викладене, позивач просить звільнити від сплати судового збору по розгляду її позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Позивачем на підтвердження факту неможливості оплати судового збору при поданні позову надано відомості з Пенсійного фонду України - реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5). Проте не надано відомостей про відсутність інших доходів та доказів незадовільного майнового стану.

Майновий стан фізичної особи не є сталою категорією, може змінюватись з часом, а тому при кожному зверненні до суду із позовом чи скаргою, заявник повинен підтверджувати свій незадовільний майновий стан, що є правовою підставою для звільнення від сплати судового збору, його зменшення, відстрочення чи розстрочення його оплати.

Наведене свідчить про відсутність належних доказів про наявність обставин, які б давали підстави для звільнення від оплати судового збору.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у звільненні сплати судового збору.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свободи (РИМ, 4.11.1950), Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Також суд зазначає, що у пункті 59 та 60 рішення "Креуз проти Польщі" Європейський Суд зазначив, що право на справедливий суд не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах; а вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі. На підставі ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем визначено ставку судового збору в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить визнати за нею право власності на 1/6 частку спадкового майна, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, за позовні вимоги майнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1833 грн. 34 коп. (1% ціни позову), за вимоги немайнового характеру - судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. та додати до позовної заяви документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна за законом, визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня отримання нею копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ю.С.МИЦИК