Справа № 161/7476/20
Провадження № 2/161/2348/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про зняття арештів з майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про зняття арештів з майна.

Свої вимоги мотивує тим, що є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Під час підготовки документів для реалізації Квартири мені стало відомо, що 11.12.2008 головним державним виконавцем Першого відділу ДВС Луцького МУЮ Ліщуком О.О. винесено постанову про арешт належного мені нерухомого майна серія АА №655201.

16.03.2020 його представник, з метою з`ясування підстав накладення арешту на належне мені майно, звернувся з відповідним запитом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно відповіді Відділу ДВС від 19.03.2020 №32163 на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби міста Луцьк перебувало виконавче провадження АСВП №7802576 про конфіскацію в дохід держави належного мені майна.

11.12.2009 головним державним виконавцем Ліщуком О.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з повним фактичним виконанням.

Оскільки державним виконавцем не проводяться будь-які дії, то просить суд, зняти арешт з належного йому нерухомого майна, який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА655201 від 11.12.2008, винесеною головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Ліщуком О.О. (реєстраційний номер обтяження №8290538).

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 .

З довідки від 23.04.2019 року Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області вбачається, що будь-яких відкритих виконавчих проваджень на примусовому виконанні даного відділу на даний час немає, жодних документів під ставності накладення арештів знайти неможливо, оскільки останні знищені за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною першою статті п`ятої Закону України «Про виконавче провадження» визначено, Державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» арешт застосовується:

1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації;

2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника;

3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 401 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, вказаними положеннями Закону передбачено обов`язок виконавця зняти арешт у разі закінчення виконавчого провадження за умови відсутності законодавчих обмежень, визначених у частині першій статті 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, чинній на момент звернення до суду) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У зв`язку з тим, що будь-які виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 як боржника не існує, в Єдиному реєстрі боржників відомості відсутні, то вимога позивача про зняття арешту з усього нерухомого майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 321, 317, 319 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА655201 від 11.12.2008, винесеною головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Ліщуком О.О. (реєстраційний номер обтяження №8290538), що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНП відсутній- відмова, проживаючого АДРЕСА_3 ) .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 31.08.2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська