УХВАЛА

18 травня 2020року

м. Київ

справа № 645/7060/19

провадження № 61-7679ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з останнього на свою користь у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти у розмірі 47 526 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

Суди, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , виходили з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів належності товариству з обмеженою відповідальністю «Укр-Трейд» (далі - ТОВ «Укр-Трейд») пошкодженого світлофорного об`єкта та доказів вини ОСОБА_2 у його пошкодженні, розміру понесених збитків. Договір підряду № 16/11/17 від 16 листопада 2017 року, укладений між ТОВ «Укр -Трейд» та товариством з обмеженою відповідальністю «ЦНП Татіус» свідчить про проведення до 31 грудня 2017 року робіт з реконструкції світлофорного об`єкту, розташованого в м. Харкові на перехресті між проспектом Московським, 198 та проспектом Московським , 259 за рахунок коштів ТОВ «Укр-Трейд», проте не є документом, який зобов`язує ТОВ «Укр -Трейд» проводити ремонт вказаного світлофору в майбутньому.

У травні 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 березня 2020 року справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,ціна позову в загальному розмірі становить47 526 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 645/7060/19 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Вказівка в резолютивній частині постанови Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов