УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області складі:

головуючого - судді Мушкета О.О.

за участю секретаря Дарменко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи Кальміуський відділ державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи Кальміуський відділ державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи свою скаргу посилається на те, що 22.05.2001 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області ухвалено рішення за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення з нього в її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи утримання з 17.05.2001 року і до досягнення дитиною повноліття.

25.05.2001 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області по даному рішенню було видано виконавчий лист та направлено для примусового виконання до Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

31 січня 2020 року, на її ім`я за місцем її реєстрації та проживання надійшов лист № 23156 від 17.01.2020 року з Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя, Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України згідно якого її повідомлено про закінчення виконавчого провадження № 9872947 щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», до якого також було долучено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу серії ВП № 9872947 від 08.02.2018 року, винесена державним виконавцем Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чекмак Катериною Сидорівною.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу стало те, що не виявлено належного боржникові майна, за рахунок якого можна звернути стягнення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вважає, що державним виконавцем Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чекмак К.С. по виконавчому провадженню № 9872947 було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкоджено процесу виконання рішення суду , а саме - не виконані усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим, постанову про повернення виконавчого документу стягувачу винесено з порушенням норм матеріального права, а тому її має бути визнано неправомірною та має бути скасовано.

В судове засідання скаржник не з`явилась, подала до суду письмову заяву згідно якої доводи скарги підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити та слухати справу у її відсутності.

Представник Кальміуського ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ МЮ (м. Харків) Полонська Я.А. в судове засідання на розгляд скарги не з`явилась, направила на адресу суду письмовий відзив, згідно якого просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки державним виконавцем виконані всі дії передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», натомість стягувач жодного разу не скористався своїм правом на звернення до відділу з клопотанням чи заявою про проведення додаткових виконавчих дій. Стягувачу роз`яснювалось право звернутися до органів досудового розслідування із заявою про вчинення кримінального правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів. Також зазначив, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів в процесі виконання рішення суду майно, що належить боржнику на праві власності не виявлено. Боржник в трудових відносинах не перебуває, пенсію не отримує, відкритих рахунків в банківських установах не має, тож на все майно боржника накладено арешт. Тому вимоги скарги вважає безпідставними, просила слухати справу у її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду скарги до суду не направляв.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали скарги, дослідивши матеріали виконавчого провадження та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебував виконавчий лист № 2-1409 від 25.05.2001 року, виданий Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи утримання з 17.05.2001 року і до досягнення дитиною повноліття.

19 травня 2001 року державним виконавцем Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Аліпою О.Л., відповідно до ст.ст. 3,18,24 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження та органу, що видав документ.

Як вбачається з постанови державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 08.02.2018 року, виконавчий лист № 2-1409 від 25.05.2001 року було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи виявились безрезультатними.

Відповідно до ч. 10 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Судом встановлено, що з 27.01.2017 року (дитина досягла повноліття) заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листі № 2-1409 від 25.05.2001 року яка становить 55030,47 грн. стягувалась як сума боргу за виконавчим документом.

З дослідженого судом виконавчого провадження вбачається, що за час перебування виконавчого провадження № 9872947 на виконанні, державним виконавцем неодноразово направлялись запити до реєструючих органів.

Так, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна № 106488285 від 06.12.2017 року вбачається про відсутність за боржником ОСОБА_2 зареєстрованого нерухомого майна.

Як вбачається із відповіді 1-го ВРЕВ м. Маріуполя при УДАІ ГУ МВС України у Донецькій області за Вих. № 9/4-1586 від 13.06.2008 року, за боржником ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль марки «Ніссан Патрол», р.н.з. НОМЕР_1 , 1983 року випуску, у зв`язку з чим, постановою державного виконавця від 25.05.2010 року було накладено арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно електронних відповідей з ДФС України № від 20.01.2017 року та № від 20.01.2017 року, відповідей з ПФУ України № від 19.01.2017 року та № від 19.01.2017 року, інформація стосовно боржника ОСОБА_2 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня; про осіб-боржників, які отримують пенсію інформація відсутня, відкриті рахунки на ім`я боржника відсутні.

Як вбачається з відповіді ПФУ від 16.01.2018 року, боржник ОСОБА_2 у листопаді 2017 року працював у ФОП ОСОБА_6 , проте, у грудні 2017 року був звільнений, що стверджується також актом державного виконавця від 17.01.2018 року.

З акту державного виконавця від 02.02.2018 року вбачається, що Боржник ОСОБА_2 ніде не працює, фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє.

Судом встановлено, що державний виконавець 03.02.2014 року звертався до суду із поданням про обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, проте згідно ухвали Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.02.2014 року у задоволенні клопотання було відмовлено.

Згідно відповіді начальника Центру № 1 надання послуг пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Маріуполь та Новоазовського району при УДАІ ГУМВС України у Донецькій області, станом на 23.09.2013 року за боржником ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, суд вважає, що на момент закінчення виконавчого провадження державним виконавцем були виконані всі процесуальні дії щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Крім цього, як встановлено з матеріалів виконавчого провадження, адресою мешкання стягувача значиться АДРЕСА_2 і за весь час перебування виконавчого провадження на виконанні стягувач жодного разу не звертався до державного виконавця із заявами про зміну місця проживання, у зв`язку з чим, усі документи державним виконавцем направлялись на зазначену адресу.

Як вбачається з матеріалів скарги, адресою проживання стягувача зазначено: АДРЕСА_3 .

Беручи до уваги зазначене, стягувач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на звернення до відділу з клопотанням чи заявою про проведення додаткових виконавчих дій, тому в результаті вжитих державним виконавцем заходів в процесі виконання рішення суду майно, що належить боржнику на праві власності не виявлено. Боржник в трудових відносинах не перебуває, пенсію не отримує, відкритих рахунків в банківських установах не має, тож звернути стягнення на заборгованість по сплаті аліментів - неможливо.

Також, як встановлено судом, стягувач ОСОБА_1 з заявою до органів досудового розслідування про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів не зверталась.

Щодо посилання скаржника на невжиття державним виконавцем заходів примусового характеру, які передбачені ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною зброєю; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, суд зазначає, що ці зміни, які були внесені до ЗУ «Про виконавче провадження» набули чинності лише 06 лютого 2018 року і відповідно до вимог ст. 58 Конституції України не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ст.37 Закону України « Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Також відповідно до ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 ЗУ «Про виконавче провадження».

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» виконані та не порушені.

За таких обставин скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447, 448, 450,451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи Кальміуський відділ державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. О. Мушкет