Номер провадження: 22-ц/813/4485/20
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року про зупинення виконавчого провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білика Ростислава Валерійовича, -

ВСТАНОВИВ:

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді першої інстанції.

27 березня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вище зазначеною скаргою (а.с. 2-3).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року зупинено виконавче провадження №55112144 за виконавчим листом №522/10591/14-ц від 18.10.2017 року, виданим Приморським районним судом м. Одеси, про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

25 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначив, що суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду (а.с. 102-105).

02 липня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Черевко П.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Білика Ростислава Валерійовича (а.с. 136-137).

02 липня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Черевко П.М., судді Драгомерецький М.М., Таварткіладзе О.М.) справу призначено до розгляду (а.с. 138).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта просила задовольнити апеляційну скаргу. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Позиція апеляційного суду по справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів щодо зупинення примусового стягнення за виконавчим провадженнями може призвести до порушення прав ОСОБА_3 в разі задоволення скарги, а тому суд вирішив задовольнити клопотання та зупинити примусове стягнення за виконавчим провадженням № 55112144 на час розгляду скарги судом. При цьому суд посилався на положення п. 2 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Крім того, як роз`яснив Пленум ВССУ в своїй постанові № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень в цивільних справах», а саме в п. 15 при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Отже, з наведеного вбачається, що повноваження зупиняти виконавче провадження належить до компетенції державного виконавця. Разом із тим, до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа. Окремо апеляційний суд звертає увагу, що п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України прямо передбачено повноваження суду забезпечити позов шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За обставинами даної справи суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали зазначив про необхідність зупинення стягнення виконавчого провадження, керуючись положеннями ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 260 ЦПК України, однак дійшов помилкового висновку та зупинив виконавче провадження, в наслідок чого допустив помилкове застосування норм процесуального права. Інші доводи апеляційної скарги випливають із суто формальних міркувань, а тому не приймаються до уваги апеляційним судом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржувану ухвалу та приймає нову ухвалу про відмову в задоволення заяви про зупинення виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року про зупинення виконавчого провадження скасувати.

Постановити ухвалу, якою в задоволенні заяви про зупинення виконавчого провадження відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст цієї постанови виготовлено 28 вересня 2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

17.09.2020 року м. Одеса