Дата документу 30.09.2020 Справа № 333/7816/14-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/7816/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Варнавська Л.О.
Провадження №22-ц/807/1247/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, який було уточнено 10 березня 2015 року в частині збільшення розміру позовних вимог.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 01 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» укладено кредитний договір №0 (Кредитний договір-1), на підставі якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 199 500, 00 доларів США.

Відповідно до умов Кредитного договору-1 Боржник зобов`язувався сплачувати заборгованість щомісяця рівними частками та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 11,3 % річних і повернути кредит не пізніше 0З листопада 2021 року.

Виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором забезпечено договором поруки №0/П від 01 грудня 2006 року, укладеним з ОСОБА_2 , відповідно до умов якого, ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання відповідати в повному обсязі за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором.

Крім того, 08 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» укладено кредитний договір №0 (Кредитний договір-2), на підставі якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 70 000, 00 доларів США.

Відповідно до умов Кредитного договору-2, ОСОБА_1 зобов`язувався сплачувати заборгованість щомісяця рівними частками та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 11,5 % річних і повернути кредит не пізніше 07 жовтня 2021 року.

12 грудня 2011 року між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» був укладений договір факторингу № 1, відповідно до якого права вимоги заборгованості (включаючи суму наданого кредиту, проценти, комісії, штрафні санкції та інші можливі платежі) за Кредитними договорами відступлені Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

У зв`язку з систематичними порушеннями ОСОБА_1 умов Кредитного договору-1, Кредитного договору-2 , несплатою заборгованості за кредитом, позивачем направлялися на його адресу та адресу поручителя за Кредитним договором-1, вимоги про усунення порушення, в яких було викладено вимоги про дострокове погашення заборгованості. Проте, залишилися не виконаними.

У зв`язку з вищевикладеним, станом на 29 серпня 2014 року у ОСОБА_1 існує заборгованість за кредитними договорами, а саме: за Кредитним договором-1 заборгованість складає 286 464, 91 долара США, що в еквіваленті за курсом НБУ (13,68 грн. за 1 долар США) становить 3 897 577 (три мільйони вісімсот дев`яносто сім тисяч п`ятсот сімдесят сім) гривень 68 копійок; за Кредитним договором-2 заборгованість складає 117 253,90 долара США, що в еквіваленті за курсом НБУ (13,6058 грн. за 1 долар США) становить 1 595 330 (один мільйон п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч триста тридцять) гривень 42 копійки.

10 березня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у зв`язку з суттєвим зростанням курсу долара США до гривні, у зв`язку з чим збільшилася сума фактичної заборгованості за кредитним договором, в якій просили суд:

Стягнути солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» з відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованість за кредитним договором № 0 від 01 грудня 2006 року в сумі 286 464,91 долара США, що в еквіваленті за курсом НБУ (22,8970 грн за 1 долар США) становить 6 559 187 гривень 04 копійки.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» з відповідача ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором №0 від 08 жовтня 2007 року в сумі 117 253, 90 долара США, що в еквіваленті за курсом НБУ ( 22, 8970 грн за 1 долар США) становить 2 684 762 гривні 55 копійок.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 року, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" заборгованість за кредитним договором № 0 від

01 грудня 2006 року в сумі 286464, 91 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на

03 березня 2015 року становить 6 559 187 грн 04 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" заборгованість за кредитним договором № 0 від 08 жовтня 2007 року в сумі 117 253,90 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на

03 березня 2015 року становить 2 684 762 грн 55 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 , адвокат Працевитий Геннадій Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" в повному обсязі, у зв`язку з пропуском строків позовної давності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вступна та резолютивна частини рішення суду були оприлюднені судом 18 квітня 2016 року, проте суд першої інстанції не направляв йому та його представнику вступну та резолютивну частини судового рішення, так і не направив повний текст судового рішення. Вказує, що суд першої інстанції 18 квітня 2016 року проголосив вступну та резолютивну частини рішення, а повний текст внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень 28 квітня 2016 року. Суд першої інстанції при ухваленні рішення, не взяв до уваги, що останній платіж за кредитним договором позичальником було здійснено 16.03.2009 року, 09.01.2009 року АТ «Укрсиббанк» було направлено на адресу позичальника вимогу про дострокове повернення усієї суми кредиту за договором від 01.12.2006 року, в порядку пункту 12 кредитного договору, а 15.09.2009 року привтним нотаріусом Любіченковським О.О. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою дострокового погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, до ТОВ « Кей-Колект» перейшли в тому числі й обов`язки кредитора щодо настання строку виконання зобов`язань за кредитними договарами після направлення вимоги та вчинення виконавчого напису. Водночас, ТОВ « Кей-Колект» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборговангості за кредитними договорами 02.10.2014 року. Судом першої інстанції не було надано жодної оцінки поданим заявам ОСОБА_1 щодо застосування строків позовної давності, рішення суду ухвалено без вирішення цих заяв, що свідчить про необ`єктивний розгляд судом вказаного позову.

Відзиву на апеляційну скаргу у порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надано.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 року у даній справі.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (т. 2 а.с. 188-190). Представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г.О. отримав судову повістку про виклик до суду на 30.09.2020 року на 16 годину 40 хв в суді апеляційної інстанції 20 серпня 2020 року, про що свідчить його особистий підпис на розписці повідомлення про виклик до суду ( т. 2 а.с. 181), до апеляційного суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до положень ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки було визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається вручення повістки і цій особі, а представником ОСОБА_1 - адвокатом Працевитим Г.О. ( який є апелянтом у даній справі) була отримана судова повістка 12 серпня 2020 року, проте, до апеляційного суду він не з`явився, тому при вищевикладених обставинах, та враховуючи ту обставину, що справа перебуває в провадженні апеляційного суду більше шести місяців, апеляційний суд на підставі ч. 2 ст. ст. 372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційне провадження відкрите за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Працевитого Геннадія Олександровича підлягає закриттю, як помилково відкрите з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи 18 квітня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, при цьому головуючою суддею Варнавською Л.О. також було оголошено, що датою складання повного судового рішення є 23 квітня 2016 року (про що свідчить звукозапис судового засідання від 18 квітня 2016 року).

З матеріалів справи вбачається, що 08 грудня 2014 року між адвокатом Світличним Олександром Юрійовичем та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правових послуг адвоката. (т.1 а.с. 59-60).

30 вересня 2015 року між адвокатом Горобець Олександром Володимировичем та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання правових послуг адвоката. (т.1 а.с. 201-202).

З журналу судового засідання від 24 березня 2016 року вбачається, що в судовому засіданні брали участь представники відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .. Розгляд справи було відкладено на 18 квітня 2016 року. (т.2 а.с. 83).

Відповідно до розписки, що міститься в матеріалах справи, представник ОСОБА_2 , адвокат Горобець О.В., був повідомлений про судове засідання, призначене на 18 квітня 2016 року на 10 годину 30 хвилин, що підтверджується його особистим підписом на розписці про отримання судової повістки. (т.2 а.с. 85).

Відповідно до розписки, що міститься в матеріалах справи, представник ОСОБА_1 , адвокат Світличний О.Ю., був повідомлений про судове засідання, призначене на 18 квітня 2016 року на 10 годину 30 хвилин, що підтверджується його особистим підписом на розписці про отримання судової повістки. (т.2 а.с. 88).

У судовому засіданні 18 квітня 2016 року приймали участь представник позивача ОСОБА_5 та представники відповідачів ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 , ОСОБА_2 адвокат Горобець О.В., про що свідчить журнал судового засідання від 18 квітня 2016 року (т.2 а.с. 100).

Отже, в судовому засідання 18 квітня 2016 року, коли було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду приймали участь представники відповідачів адвокат Світличний О.Ю. та Горобець О.В. (т.2 а.с. 101).

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України (в редакції на час ухвалення судового рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його прголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в удовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть полати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 218 ЦПК України ( в редакції, що була чинною на час ухвалення рішення), рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головуючий роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Саме цією нормою права має керуватися суд апеляційної інстанції, із зазначенням наведених законом виключних випадків для відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Установлено, що апеляційну скаргу на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 року представник ОСОБА_1 , адвокат Працевитий Геннадій Олександрович подав засобами поштового зв`язку 17 лютого 2020 року, тобто пройшло більше трьох років та дев`ять місяців з дня ухвалення рішення, одночасно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. (т.2 а.с. 120-133). При цьому в указаному клопотанні не зазначалося те, що ОСОБА_1 не повідомлявся про дату судового засідання, а лише зазначав, що йому не направлялася копія рішення суду, про яке він дізнався 07 лютого 2020 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи на аркуші справи 85, 88 т. 2 міститься розписка представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , та представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 про отримання повісток в судове засідання на 18 квітня 2016 року, в якому було ухвалено рішення суду і в якому були присутні представники відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Частиною п`ятою статті 76 ЦПК України (в редакції, що була чинною на час ухвалення рішення) передбачено, що вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Аналогічна норма міститься в ч. 5 ст. 130 ЦПК України в чинній редакції.

З прослуховування диску судового засідання від 18 квітня 2016 року, встановлено, що після проголошення вступної та резолютивної частини рішення, судом було роз`яснено, що з повним текстом судового рішення сторони можуть ознайомитися 23 квітня 2016 року.

Тобто, доводи представника ОСОБА_1 , адвоката Працевитого Г.О., про те, що ОСОБА_1 дізнався про рішення районного суду лише 07 лютого 2020 року є безпідставним, оскільки 18 квітня 2016 року в судовому засіданні був присутній його представник, тому він знав про наявність оскаржуваного рішення та його результат. Також, його представник був присутнім в попередніх судових засіданнях та звертався до суду з клопотаннями та поясненнями, тобто ОСОБА_1 , користуючись послугами адвоката, не скористався правом подати апеляційну скаргу протягом визначеного законом строку.

Отже, правових підстав вважати, що відповідач ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи немає, а тому виключні випадки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження у разі спливу одного року після складення повного тексту рішення суду також відсутні.

Зазначене вказує на те, що вирішувати інші доводи апеляційної скрги щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження немає законних підстав, так як ці доводи перевіряються для дотримання тридцятиденного строку на оскрження, а не річного, хоча і вони не підтверджені, про що зазначно вище.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" (Peretyaka andSheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

У цій справі право відповідача ОСОБА_1 на доступ до суду, хоч і є обмежене, проте це обмеження не шкодить самій суті відповідного права, воно передбачено законом для стабільності судових рішень й дотримання принципу Res judicata, а, крім того, ОСОБА_1 , користуючись послугами адвоката, не скористався правом подати апеляційну скаргу протягом визначеного законом строку.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 02 вересня 2020 року ( справа № 757/15679/16 ц провадження № 61-23310 св19).

З огляду на зазначене, та беручи до уваги, що правових підстав вважати, що відповідач ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи немає, а тому виключні випадки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження у разі спливу одного року після складання повного тексту рішення суду відсутні, тому колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 року у справі №333/7816/14-ц було відкрито помилково, тому воно підлягає закриттю, як помилково відкрите.

Керуючись ст.ст. 351, 352, 358, 362, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження відкрите за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 0 від 01 грудня 2006 року та № 0 від 08 жовтня 2007 року - закрити, як помилково відкрите.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна ухвала складена 02 жовтня 2020 року.

Головуючий, суддяСуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.