ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4995/18
Провадження № 22-ц/4820/772/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року (суддя Швець О.Д.) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради про визнання права власності та встановлення факту перебування на утриманні,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 25 травня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, предметом якого був будинок за адресою АДРЕСА_1 . З моменту укладання вищевказаного договору, позивач почала проживати з ОСОБА_2 . Позивач, як сторона договору довічного утримання, сумлінно виконувала свої обов`язки перед померлою, проживала з нею протягом 5 років, допомагала їй у веденні домашнього господарства, в оплаті комунальних послуг, купувала необхідні їй речі та їжу, а також надавала їй психологічну підтримку. Під час сумісного проживання з ОСОБА_2 , позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною з 18 жовтня 1994 року та фактично була утриманкою ОСОБА_2 протягом трьох років. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату серія НОМЕР_1 0265596 від 12 грудня 1996 року. Спадкоємців майна ОСОБА_2 немає. Позивач фактично вступила в володіння та розпорядження спадковим майном. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Враховуючи, що позивач перебувала на утриманні спадкодавця, а тому має право на спадкування майна ОСОБА_2 у вигляді права на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим позивач просила суд встановити факт перебування ОСОБА_1 в період з 25 травня 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні своєї співмешканки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Баговиця, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на спадщину, до складу якої входить земельна частка (пай), який пожеребкований за номером 1199, зареєстрований 12 грудня 1996 року по с. Баговиця, розміром в умовних кадастрових гектарах 2,23 га, та знаходиться в адміністративних межах Устянської сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 грудня 2018 року замінено неналежного відповідача Устянську сільську раду на належного Слобідсько-Кульчиєвецьку сільську раду.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вважає вказане рішення необґрунтованим і незаконним, прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано показання свідків, які вказали що ОСОБА_1 з 1994 року проживала з ОСОБА_2 , доглядала її, в хаті завжди було прибрано, город оброблений. Продукти харчування придбавались за пенсію ОСОБА_2 та кошти, отримані за оренду земельної ділянки, тримали курей. Поховання ОСОБА_2 відбулось за кошти ОСОБА_1 .

Зазначає, що судом у рішенні помилково зазначено, що позивач не заперечує, що надавала таке утримання ОСОБА_2 в повній мірі.

Крім того, позивачем у позові зазначено, що з моменту укладення Договору довічного утримання, позивач почала проживати з відчужувачем.

В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 744 ЦК України (аналогічній із положеннями статті 425 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час укладення договору довічного утримання) за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, чинної на час відкриття спадщини, встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", чинної на час відкриття спадщини, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що особа перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 25 травня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, предметом якого був будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 6 листопада 2000 року (а. с. 18).

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 , заведеної 24 жовтня 1984 року на ім`я ОСОБА_1 , позивач з 18 жовтня 1994 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною. До роботи ОСОБА_1 приступила 13 вересня 2003 року (а. с. 24-28).

13 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а. с. 30).

На запит адвоката Навальнєва О.Ю. листом № 140/02-15 від 30 травня 2016 року Устянська сільська рада, Кам`янець-Подільського району, повідомила, що ОСОБА_2 дійсно було наділено земельну частку (пай) по АДРЕСА_1 та пожеребковано за номером НОМЕР_4 (а. с. 33).

Згідно записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСГП «Україна с. Устя ОСОБА_2 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 № 0265596 (а. с. 36).

Згідно оголошення, розміщеного в газеті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за 2 грудня 2016 року сертифікат на право на земельну частку (пай) (2.23 га), серії НОМЕР_1 0265596. виданий 12 грудня 1996 р за № 1118 на ім`я ОСОБА_2 , вважати недійсним (а. с. 37).

Згідно довідки № 1279 від 25 липня 2017 року, виданої виконкомом Устянської сільської ради, Кам`янець-Подільського району спадкодавець ОСОБА_2 , 1914 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована і проживала в буд. АДРЕСА_1 . На день смерті спадкодавця ОСОБА_2 у вищевказаному будинку ніхто не був зареєстрований. У вищевказаному будинку проживали без реєстрації родичі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а. с. 38).

Листом № 172/02-14 від 25 лютого 2019 року нотаріус Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори роз`яснив, що позивачу слід надати нотаріусу: свідоцтво про смерть спадкодавця; довідку про реєстрацію спадкодавця на час відкриття спадщини; документи, що підтверджують родинні відносини; документи, що підтверджують право власності на майно померлого: сертифікат на право на земельну частку (пай); документи, що підтверджують фактичне прийняття спадщини. За наявності документів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини, нотаріусом може бути видане свідоцтво про право на спадщину (а. с. 83).

ОСОБА_1 , згідно довідки № 513 від 24 червня 2019 року перебувала на обліку в Павлоградському управлінні праці та соціального захисту населення на отримувала допомогу на дітей одиноким матерям на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1 квітня 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 112 зворот).

Згідно інформації Кам`янець-Подільського районного трудового архіву № 44/01-15 від 22 жовтня 2019 року, ОСОБА_2 , 1914 року народження за даними Пенсійної справи перебувала на обліку в органах праці та соціального захисту населення Хмельницької області та отримувала пенсію за віком, розмір якої становив: з 01.01.1995 р. 1156 тис. крб.; з 01.01.1996 р. 1174 тис. крб.; з 01.09.1996 р. 41,44 грн; з 01.04.1997 р. 52.30 грн., з 01.12.1997 р. 52.38 грн; з 01.04.1998 р. 53,13 грн; з 01.01.1999 р. 62.12 грн; з 01.12.1999 р. 67.26 грн; з 01.02.2000 р. 69,38 грн. (а. с. 137).

Згідно довідки про доходи від 21 листопада 2019 р., виданої управлінням праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради, ОСОБА_1 отримувала допомогу одинокої матері з квітня 1998 р. про червень 1999 року в розмірі 5-20 грн. щомісяця, з липня 1999 року по квітень 2000 р. в розмірі по 7-40 грн. щомісяця, з травня 2000 р. по липень 2000 р. в розмірі по 7,84 грн. щомісяця, з серпня 2000 р. по грудень 2000 р. по 8,04 грн. щомісяця (а. с. 158).

Згідно показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 з 1994 року проживала з ОСОБА_2 , доглядала її, в хаті завжди було прибрано, город оброблений. Продукти харчування придбавались за пенсію ОСОБА_2 та кошти, отримані за оренду земельної ділянки, тримали курей. Поховання ОСОБА_2 відбулось за кошти ОСОБА_1 .

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що відсутні докази на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , а тому ОСОБА_1 не належить до кола спадкоємців майна ОСОБА_2 .

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, врахувавши зазначені норми права, а також дослідивши надані докази, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 не надано, в тому числі не доведено факт можливості надання утримання спадкодавцем.

Посилання апелянта, що судом першої інстанції не враховано покази свідків є безпідставними. Зазначені докази досліджені судом та враховані при постановлені рішення. Показання свідків та відсутність заперечення з боку відповідача не можуть бути беззаперечними доказами підтвердження факту перебування ОСОБА_1 на утримані ОСОБА_2 .

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта про помилкові висновки суду щодо проживання з відчужувачем з моменту укладення Договору довічного утримання. Зазначені обставини спростовують твердження позивача про знаходження на утриманні у ОСОБА_2 .

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк