Справа № 466/1250/20
Провадження № 2-о/461/27/20
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

19.03.2020 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі судді Стрельбицького В.В., вивчивши та дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_3 про обмеження дієздатності фізичної особи, встановлення піклування та призначення піклувальника,

встановив:

ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про обмеження дієздатності фізичної особи, встановлення піклування та призначення піклувальника, з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року матеріали справи передано за підсудністю на розгляд Галицького районного суду м. Львова.

Мотивами постановлення вказаної ухвали було те, що ОСОБА_2 , хоча проживає за адресою АДРЕСА_1 , однак там не зареєстрований. При цьому, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Галицького районного суду м. Львова та відповідає вимогам ч.1 ст.27 ЦПК України.

Однак, аналіз ЦПК та ЦК свідчить про те, що справу скеровано до Галицького районного суду м. Львова помилково, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вказані норми ЦПК регулюють питання територіальної підсудності для звернення до суду з позовом та є загальними для справ позовного провадження.

Дана заява подана в порядку окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.ч.1,2 ст.293 ЦПК України).

Положеннями ст.295 ЦПК України визначено підсудність справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно ч.1 цієї статті ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Отже, положення ЦПК України, які регламентують питання підсудності справ даної категорії враховують два критерії місце проживання особи та місце перебування на лікуванні. Наведене свідчить про відсутність необхідності дослідження питання місця реєстрації особи щодо якої подано заяву.

Відповідно до ч.ч.1,2 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Львова.

Крім цього, з поданої заяви вбачається, що Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради повідомлено заявника, що опіка та піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, однак районною адміністрацією не встановлено, що ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_2 . Водночас, до участі у справі залучено Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Вищенаведене свідчить про відсутність законних підстав для розгляду справи у Галицькому районному суді м. Львова, оскільки місцем проживання особи, щодо якої подано заяву є АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Львова.

Основою механізму забезпечення права на доступ до правосуддя є певна сукупність втілених у Конституції та чинному законодавстві України правових принципів, установлених інститутів, норм та юридичних гарантій, які в комплексі уможливлюють і сприяють його дотриманню, реалізації та захисту. В свою чергу, право на доступ до правосуддя є невід`ємною складовою права на судовий розгляд. Оскільки останнє, у свою чергу, є складовою прав людини, їх конституційно-правові гарантії в цілому повністю стосуються і права на доступ до правосуддя, що, дає підстави для висновку про існування згаданого права в системі координат загального конституційно-правового механізму гарантій прав людини.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведені положення цивільного процесуального законодавства, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, Конституції України, приходжу до переконання, що дана справа не підсудна Галицькому районному суду м. Львова, а тому з метою недопущення обмеження законодавчо встановлених прав та гарантій заявника на справедливий судовий розгляд уповноваженим судом з дотриманням розумних строків, матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_3 про обмеження дієздатності фізичної особи, встановлення піклування та призначення піклувальника слід передати на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова.

Керуючись ст.ст.27, 31 ЦПК України,

постановив:

Матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_3 про обмеження дієздатності фізичної особи, встановлення піклування та призначення піклувальника передати на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 березня 2020 року.

Суддя Стрельбицький В.В.