Провадження № 2-з/752/30/20
У Х В А Л А

30 квітня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.,

вирішивши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання відсутності права вимоги іпотекодержателя та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

встановив:

у провадженні суду з 03.07.2015 року знаходиться справа за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Фармацевтична фірма «Здоров`я» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк».

10.11.2016 року позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог.

27.04.2017 року позивачем подано з заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої заявлено вимоги: в рахунок часткового погашення боргу за кредитним договором №0 від 21.03.2007 року в розмірі 282 310, 74 дол. США (що є єквівалентом за курсом НБУ станом на 20.08.2015 року 6229517,63 грн.) та 101 189,61 грн. звернути стягнення за іпотечним договором №50157 від 27.03.2007 року, на квартиру за адресою - АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

27.04.2017 року заява позивача про зміну предмету позову була прийнята судом до провадження.

27.04.2017 року судом було також прийнято до провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про розірвання договору іпотеки.

01.02.2019 року справа була прийнята до провадження головуючим суддею у справі.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З урахуванням даних матеріалів справи, справа прийнята до провадження головуючим суддею з призначенням підготовчого провадження.

07.12.2019 року відповідачка у справі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв представник - ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про забезпечення її зустрічного позову до ПАТ «Дельта Банк» про визнання відсутності права вимоги іпотекодержателя та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В обгрунтування заявленої вимоги про забезпечення позову представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 послався на те, що ПАТ «Дельта Банк» не є особою, якій належить право вимоги щодо продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, його права , як іпотекодержателя не порушені. За договором купівлі-продажу права вимоги за кредитами від 08.12.2011 року були передані вимоги не за дійсним договором іпотеки №50157 від 27.03.2007 року , а за іншим договором, стороною якого є інша особа - ОСОБА_4 . Після укладення договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами від 08.12.2011 року новий кредитор АТ «Дельта Банк» не здійснив належного повідомлення позичальника та іпотекоджавця про зміну кредитора. У Державному реєстрі речових прав нерухомого майна та їх обтяжень не містилася інформація , яка б вказувала, що ПАТ «Укрсиббанк» був іпотекодержателем нерухомого майна за договором іпотеки №50157. 03.03.2015 року на підставі постанови Правління НБУ ПАТ «Дельта Банк» віднесене до категорії неплатоспроможних, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб була запроваджена тимчасова адміністрація та розпочата процедура виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку. Постановою правління НБУ від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк» була продовжена на два роки , а саме до 01.10.2019 року, а у подальшому до 04.10.2020 року. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб наділений правом продажу майна (активів) банку, зокрема і ПАТ «Дельта Банк», що ліквідується. Майно (активи) банку , в тому числі вимоги за кредитним договором №0 та оспорюваним іпотечним договором №50157, що є предметом розгляду може бути реалізовано на відкритих торгах або шляхом продажу безпосередньо юридичній особі або фізичній особі в е6лектронній формі. Позивачу також стало відомо, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вже неодноразово намагався реалізувати майнові права на предмет іпотеки та виставляв на продаж права вимоги за кредитним договором №0, який забезпечений іпотекою. У разі продажу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майнових прав за кредитним договором №0 від 21.03.2007 року та відповідно за іпотекою, що забезпечує кредитний договір, виконання рішення суду стане неможливим.

Необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки №50157, укладеного 27.03.2007 року, а саме - квартиру за адресою АДРЕСА_1 , представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обгрунтував необхідністю недопущення порушення права власності іпотекодавця, коли спір не вирішений судом.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Також, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Скориставшись правом, передбаченим ч. 3 ст. 153 ЦПК України, для розгляду заяви про забезпечення позову суд визнав за необхідне викликати в судове засідання заявника, а 23.05.2020 року було викликано у судове засідання позивача за основним позовом.

У судовому засіданні представник заявника підтвердив, що заява про забезпечення позову від 07.12.2019 року стосується забезпечення саме зустрічного позову ОСОБА_1 , однак щодо визнання договору іпотеки недійсним. Стверджував, що зустрічні позовні заяви ОСОБА_1 подані до суду 11.11.2019 року, а тому підлягають забезпеченню. Крім того вважає, що є всі підстави у суду для вжиття заходів, про які заявлено, а саме накладення арешту на майно позивачки, що є предметом іпотеки за оспорюваним договором. Запропоновані заходи забезпечення позову мають бути вжиті судом з метою недопущення його реалізації новим власником майнових прав ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт». Підтримав, заяву про забезпечення позову з підстав викладених у заяві, наполягав на тому, що вжиття заходів забезпечення позову викликано тим, що кредитор без згоди іпотекодавця передав право вимоги за договором іпотеки, таким правом може скористатися і в подальшому і до вирішення спору судом можуть бути порушенні права та законні інтереси іпотекодавця.

Судом встановлено, що між сторонами у справі є спір щодо погашення боргу за кредитним договорм №0 від 21.03.2007 року укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фармацевтична фірма «Здоров`я», а також щодо розірвання договору іпотеки.

11.11.2019 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв представник ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання відсутності права вимоги іпотекодержателя та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

11.11.2019 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв представник ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору іпотеки недійсним.

07.12.2019 року ОСОБА_1 , в особі представника - ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення зустрічного позову, щодо визнання відсутності права вимоги іпотекодержателя та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до правил ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зстрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Подана 11.11.2019 року зустрічна позовна заява не прийнята судом до провадження у порядку передбаченому правилами ст. 193 ЦПК України.

Питання про прийняття до провадження зустрічного позову не вирішено і на час розгляду заяви про його забезпечення з тих підстав, що у судовому засіданні 11.11.2019 року присутній представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 не заявив про прийняття до провадження зустрічної позовної заяви, а в судове засідання, призначене на 23.03.2020 року учасники справи не з`явилися. Крім того, станом і на 23.03.2020 року у суду були відсутні докази, щодо направлення зустрічних позовних заяв ОСОБА_1 іншим учасникам справи. У той же час 23.03.2020 року судом було вирішено заяву ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» про заміну позивача. Замінено позивача за первісним позовом ПАТ «Дельта Банк» на його процесуального правонаступника ТОВ «Фінансова компанія Горизонт».

Вирішуючи заяву про забезпечення позову , суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, звертаючись до суду 05.12.2019 року з заявою про забезпечення позову, відповідачка у справі, в особі представника ОСОБА_2 , послалася на те, шо ПАТ «Дельта Банк» перебуває у стані ліквідації, процедура ліквідації продовжена до 04.10.2020 року, відповідно Фонд гарантування вкладів фізичних осіб наділений правом продажу майна (активів) ПАТ «Дельта Банк», в тому числі і вимоги за кредитним договором №0 та оспорюваним іпотечним договором №50157, що є предметом розгляду може бути реалізовано на відкритих торгах або шляхом продажу безпосередньо юридичній особі або фізичній особі в е6лектронній формі.

Проте, правилами ч. 6 ст. 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом зупеинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Отже, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, а також дані матеріалів справи та стадію її провадження, а саме відсутність процесуального рішення щодо прийняття до провадження зустрічної прозовної заяви , суд позбавлений можливост встановити, що між сторонами ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову , який просить застосувати відповідачка у справі за її ж зустрічним позовом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання відсутності права вимоги іпотекодержателя та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у спосіб накладення арешту на предмет іпотеки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_2 , про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання відсутності права вимоги іпотекодержателя та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г.Плахотнюк