ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/888/20 Справа № 703/1767/18Головуючий по 1 інстанції Опалинська О.П.
Категорія: 304090000 Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

12 травня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар»;

відповідач - ОСОБА_1 ;

особа, що подала апеляційну скаргу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 лютого 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

31 травня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 28 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 222 900 доларів США строком на 156 місяців, тобто до 28 грудня 2019 року зі сплатою 15,25% річних.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, 21 листопада 2014 року рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, залишеним без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2015 року, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 47 269,59 дол. США, що складається із заборгованості за відсотками в розмірі 46 730,03 доларів США, що еквівалентно 373 513,13 грн, та пені в розмірі 539,56 доларів США, що еквівалентно 4 312,70 грн.

Вказаним рішенням суду відмовлено у стягненні заборгованості за кредитом в сумі 203 839,15 доларів США та частково стягнуто проценти за користування кредитом в розмірі 46 730,03 доларів США з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

З часу ухвалення рішення суду від 21 листопада 2014 року відповідач сплатив кошти в сумі 13 376,59 дол. США, які були направлені на погашення заборгованості за процентами, стягнутими рішенням суду.

31 липня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/7-4638, відповідно до умов якого останній набув прав вимоги за кредитним договором №014/1179/74/1160 від 28 грудня 2006 року, укладеним із ОСОБА_1

31 липня 2017 року ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» передало права вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар».

Посилаючись на те, що пропуск строку позовної давності по поверненню кредиту не виключає обов`язку позичальника сплачувати проценти за користування неповернутими коштами за фактичний період, оскільки кредитний договір є діючим, ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом за період з 01 червня 2015 року по 31 липня 2017 року, що становить 63 918,07 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30 травня 2018 року еквівалентно 1 668 194,06 грн.

В ході розгляду справи судом першої інстанції позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 60000 доларів США та три проценти річних за прострочення грошового зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 3677,26 доларів США, а всього 63677,26 доларів США.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що оскільки рішенням суду встановлено факт пропуску позивачем позовної давності щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилось та спливла і позовна давність за вимогою про сплату процентів за цим кредитом. У зв`язку з тим, що позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, то і спливла позовна давність до додаткової вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені. Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що не може бути стягнута неустойка, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена.

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» подало апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просить залучити ТОВ «ФК «Гефест» до участі у справі як правонаступника ТОВ «ФК «Авістар»; скасувати рішення в частині відмови в стягненні трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 3677,26 доларів США та стягнути вказану суму з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гефест».

В апеляційній скарзі вказує, що ТОВ «ФК «Авістар», яке було позивачем у справі, відступило скаржнику права вимоги за кредитним договором, укладеним із відповідачем ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення прав вимоги № 20191219 від 19 грудня 2019 року, тому скаржник є правонаступником позивача.

Зазначає, що грошове зобов`язання відповідача перед позивачем, що стягнуте рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року в розмірі 46730,03 доларів США, не виконане відповідачем, тому у кредитора виникла підстава нараховувати штрафні санкції у розмірі 3 % річних, передбачених статтею 625 ЦК України.

Своїм право на подання відзиву інші учасники справи не скористались.

Належним чином повідомлені учасники апеляційного розгляду в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2015 року, із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором №014/1179/74/1160 від 28 грудня 2006 року в розмірі 47 269,59 доларів США, що складається із заборгованості за відсотками в розмірі 46 730,03 доларів США, що еквівалентно 373 513,13 грн, та пені в розмірі 539,56 доларів США, що еквівалентно 4 312,70 грн.

31 липня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» набуло права вимоги за вказаним кредитним договором та 31 травня 2018 року пред`явило позов до боржника ОСОБА_1 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило стягнути з останнього на користь Товариства пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з 22 травня 2018 року по 21 травня 2019 року в сумі 60000 доларів США; а також трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом, розрахованих за період 22 травня 2016 року по 21 травня 2019 року в сумі 3677,26 доларів США.

ТОВ «ФК «Гефест», вважаючи, що воно є правонаступником ТОВ «ФК «Авістар» у справі, що переглядається, оскаржує рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 лютого 2020 року в частині відмови у стягненні трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі 3677,26 доларів США.

Згідно з Договором про відступлення прав вимоги № 20191219 від 19 грудня 2019 року та Додатком № 1 до Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» передало (відступило) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/1179/74/1160 від 28 грудня 2006 року на загальну суму заборгованості 12 147 320 грн, а саме: основну суму заборгованості за кредитом (тіло) на дату відступлення права вимоги - 5 009 219 грн, заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту на дату відступлення права вимоги - 7 138 102 грн (а.с. 155-159).

У пункті 1 Договору відступлення права вимоги визначено, що «Права Вимоги» - це права грошової вимоги первісного кредитора до боржників на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, штрафних санкцій, визначених кредитними договорами, та інших платежів, що підтверджуються Документацією.

Процесуальне правонаступництво - це заміна під час провадження у цивільній справі сторін або третіх осіб іншими особами, до яких переходять права та обов`язки у спірних правовідносинах.

Статтею 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Залежно від обсягу правонаступництва розрізняють універсальне (повне) і сингулярне (часткове) правонаступництво.

Універсальне правонаступництво настає у разі смерті громадянина і припинення юридичної особи, а сингулярне - у випадку заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Для настання процессуального правонаступництва правонаступник (особа, яка бажає вступити у процес) має довести суду своє право на зайняття процесуального становища суб`єкта, якого він заміняє. Доказом можуть бути рішення суду, статут, свідоцтво про право на спадщину, інші документи, які підтверджують перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах, що є предметом судового розгляду.

Правонаступник набуває весь обсяг процесуальних прав та обов`язків, які мав його попередник. Також для нього є обов`язковими усі дії, які вчинені у цивільному процесі до його вступу (зміна предмета або підстави позову, відмова від частини позовних вимог тощо) (ст. 37 ЦПК). Тобто до процесуальних правонаступників переходять усі нездійснені й нереалізовані права попередника на момент вступу до справи і, виходячи з дії принципу диспозитивності, вони можуть вільно ними розпоряджатися.

Предметом розгляду справи, що переглядається, було, зокрема, стягнення трьох процентів річних в порядку, визначеному ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку із порушенням виконання грошового зобов`язання перед позивачем ТОВ «ФК «Авістар» зі сплати стягнутих рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року процентів за користування кредитом. Стягнення вказаної суми передбачено не кредитним договором, укладеним із боржником ОСОБА_1 , а законом - Цивільним кодексом України.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «ФК «Гефест» не надало належних доказів процесуального правонаступництва позивача у даній справі ТОВ «ФК «Авістар» за вимогами про стягнення з ОСОБА_1 трьох процентів річних в сумі 3677,26 доларів США, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, у зв`язку із невиконанням боржником грошового зобов`язання зі сплати стягнутих рішенням суду відсотків за кредитним договором, оскільки не набуло права вимоги на вказану суму за Договором відступлення прав вимоги від 19 грудня 2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 лютого 2020 року про відмову в стягненні з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авістар» трьох процентів річних не вирішувалось питання про права та інтереси ТОВ «ФК «Гефест», оскільки останнє не набуло права вимоги за Договором від 19 грудня 2019 року на зазначені кошти.

Відповідно до статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З огляду на викладене, в задоволенні клопотання ТОВ «ФК «Гефест» про залучення його до участі у справі в якості правонаступника ТОВ «ФК «Авістар» слід відмовити та закрити апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись статтями 55, 362, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» в задоволенні клопотання про залучення його до участі у справі в якості правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» - відмовити.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 лютого 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, закрити.

Ухвала може бути оскаржена з підстав та на умовах, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Судді Н.І. Гончар

Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова