16.03.2020 Справа № 696/449/19
№ 2/696/126/20
16 березня 2020 року м. Кам`янка
Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Шкреби В.В.,
при секретарі Зачепі Л.О.,
Заступник прокурора Черкаської області звернувся до суду в інтересах держави в особі -Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з вказаним позовом.
Проте, як було встановлено висновками експертиз відтиск печатки на вищевказаних наказах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення» було виконано не гербовою початковою цього органу, а підпис від імені в.о. начальника цього органу було виконано не ним, а іншою особою.
Саме через вказані обставини заступник прокурора в інтересах держави звернувся до суду, та просить суд визнати вищевказані накакизи незаконними та скасувати, як їх, так і державну реєстрацію права власності по спірним земельним ділянкам.
Прокурор підтримав позовні вимоги .
Інші учасники провадження до суду не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомили.
В.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надіслав до суду відзив на позов в якому заначив, що накази Головного управління не підписувались в.о. начальника Головного управління та не посвідчувались відтиском гербової печатки Головного управління, і тому містять ознаки підробки. Та оскільки Головне управління не вчиняло умисних протиправних дій, які призвели до порушення земельного законодавства, вважають вимогу позову, щодо стягнення судових витрат на користь прокуратури Черкаської області такою, яка підпадає під ч.9 ст.141 ЦПК України (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами).
Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи та вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено , що наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 09.06.2016 № 23-4946/14-16-СГ за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 11.05.2016 року, останньому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Ревівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, орієнтовним розміром земельної ділянки 2,0000 га (а.с.23).
Також на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 09.06.2016 № 23-4947/14-16-СГ за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.05.2016 року, останній надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Ревівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, орієнтовним розміром земельної ділянки 2,0000 га (а.с.44).
Крім того, наказом наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 09.06.2016 № 23-4923/14-16-СГ за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 11.05.2016 року, останній надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Ревівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, орієнтовним розміром земельної ділянки 2,0000 га (а.с.44).
Однак як встановлено на досудовому розслідуванні в рамках вищезаначеного кримінального провадження та знайло своє підтвердження у ході розгляду даної справи, що ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали у власність спірні земельні ділянки на підставі підроблених документів у спосіб не передбачений Законами України, тобто не законно, і тому дані земельні ділянки мають бути повернуті у державу.
Дане підтверджено висновком експерта № 1/1896 від 06.12.2016 року, виконаного головним судовим експертом сектору технічного дослідження документів та почерку відділу криміналістичних видів досліджень Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_4 (а.с.74-140).
Де в заключній частині (власне висновок) під №№ 17 та 18 експерт заначила, що підпис від імені в.о.начальника Головного управління ОСОБА_6 у наказі « Про надання дозволу на розроблення документації із землеутрою» за № 23-4946/14-16 СГ від 09.06.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_3 , та у наказі « Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення» № 23-6044/14-16-СГ від 05.07.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_3 виконаний ОСОБА_5 , знаслідуванням будь-якого дійсного підпису(підписів) ОСОБА_6 (а.с.134).
Під №№ 29 та 30 експерт заначила, що підпис від імені в.о.начальника Головного управління ОСОБА_6 у наказі « Про надання дозволу на розроблення документації із землеутрою» за № 23-4947/14-16 СГ від 09.06.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 , та у наказі « Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення» № 23-6124/14-16-СГ від 06.07.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 виконаний ОСОБА_5 , з наслідуванням будь-якого дійсного підпису(підписів) ОСОБА_6 (а.с.135).
Під №№ 39 та 40 експерт заначила, що підпис від імені в.о.начальника Головного управління ОСОБА_6 у наказі « Про надання дозволу на розроблення документації із землеутрою» за № 23-4923/14-16 СГ від 09.06.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_2 , та у наказі « Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення» № 23-6056/14-16-СГ від 05.07.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_2 виконаний ОСОБА_5 , з наслідуванням будь-якого дійсного підпису(підписів) ОСОБА_6 (а.с.136).
Висновком експерта № 1/1897 від 05.12.2016 року, виконаного завідувачем сектору технічного дослідження документів та почерку відділу криміналістичних видів досліджень Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_7 (а.с.143-196).
Де в заключній частині (власне висновок) під №№ 17 та 18 експерт заначив, що відтиск гербової печатки Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в наказі « Про надання дозволу на розроблення документації із землеутрою» за № 23-4946/14-16 СГ від 09.06.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_3 , та у наказі « Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення» № 23-6044/14-16-СГ від 05.07.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_3 , нанесений не гербовою печаткою Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (а.с.175).
Під №№ 29 та 30 експерт заначив, що відтиск гербової печатки Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в наказі « Про надання дозволу на розроблення документації із землеутрою» за № 23-4947/14-16 СГ від 09.06.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 , та у наказі « Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення» № 23-6124/14-16-СГ від 06.07.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 , нанесений не гербовою печаткою Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (а.с.177).
Під №№ 39 та 40 експерт заначив, що відтиск гербової печатки Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в наказі « Про надання дозволу на розроблення документації із землеутрою» за № 23-4923/14-16 СГ від 09.06.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_2 , та у наказі « Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення» № 23-6056/14-16-СГ від 05.07.2016 року, щодо розгляду заяви ОСОБА_2 , нанесений не гербовою печаткою Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (а.с.178). При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Згідно ч.3,ч.4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Так, згідно ч.3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
В даному випадку, вбачається, що Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру не здійснює захист інтересів держави шляхом звернення до суду з позовом про визнання недійсними та скасування наказів органів Держгеокадастру про передачу у власність особам земельних ділянок.
Про наявність підстав для захисту інтересів держави листом від 01.03.2019 року № 05/2-199 прокуратурою Черкаської області повідомлено Держгеокадастр України (а.с.224).
Однак відповіді на лист надано не було .
Виходячи з обізнаності про наявні порушень у діяльності Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, про що свідчить Акт перевіркт від 20.09.2016 року (а.с. ) Держгеокадастр України не використав свого права щодо скасування оспорюваних наказів ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, не ініціював заходів, спрямованих на захист інтересів держави.
Так, згідно Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою КМ України, передбачено, що посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право: звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився; передавати до органів прокуратури, органів дізнання та досудового слідства акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину.
Отже, зазначеним положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру передбачено передачу /переадресацію/ матеріалів до органів прокуратури про діяння з ознаками злочину.
Також, даним положенням передбачений виключний перелік позовів, з якими може звернутися дана служба до суду.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1,3,5 ст. 116 ЗК України (в редакції чинній на час передачі ділянки у власність) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Як вже втановлено, що спірні накази були підроблені, особою яка не мала повноважень в.о.начальника ГУ Держгеокадастру у Черкаській області тобто є не законними, які не мають юридичної сили.А так як земельні ділянки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства у встановленому законом порядку не передавались, відповідні рішення ГУ Держгекадастру у Черкаській області уповноваженими особами про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а також рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність в установленому порядку не приймались, то у ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права та обов`язки на спірні земельні ділянки, встановлені актами цивільного законодавстава, в розумінні ч.4 ст.11 ЦК України відсутні.
За приписами ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів.
Стаття 155 ЗК України визначає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.
Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
Як встановлено ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до закріпленого у ст. 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
Згідно з приписами ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Таким чином, здійснення не уповноваженими особами Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області права власності у спосіб не передбачений Законами України, розпорядження майном поза межами повноважень, передбачених законом, не може оцінюватися як правомірне вираження волі з боку держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Проаналізувавши надані докази, суд виходить з того, що під час судового розгляд не надано доказів на підтвердження наявності волевиявлення держави на надання земельних ділянок у власність громадян, так як згідно висновків експертиз підписи уповноваженої особи на такі дії у наказах про надання земельних ділянок відсутні, як і не пройшли такі накази встановлену процедуру скріплення гербовою печаткою. А тому на думку суду, такі рішення державного органу не могли породити взаємних прав і обов`язків між сторонами правовідношення.
На підставі наведеного, даючи оцінку наданим доказам по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню
Згідно ст. 141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі.
Щодо застосування ч.9 ст.141 ЦПК України, про що було заначено у відзиві на позов Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області то суд заначає слідуюче.
Частиною другою ст.44 ЦПК України регламентовано випадки, коли суд залежно від конкретних обставин може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема : 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Та оскільки звернення заступника прокурора Черкаської області з позовом до суду не підпадає під жоден пункт ч.2 ст.44 ЦПК України та не суперечить завданню цивільного судочинства, а тому суд не знаходить підстав для застосування ч.9 ст.141 ЦПК України.
Згідно зі ст..7 Закону України « Про Державний бюджет на 2019 рік» у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлений на рівні 1921,00 гривень.
При подачі позову стороною позивача за чотири позовні вимоги немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у сумі 7684 гривень.
Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
У частині п`ятій Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року № 787, зазначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.
Таким чином суд вважає за необхідне надміру сплачений судовий збір у сумі 8 174 грн. повернути позивачу з Управління Державної казначейської служби України у Кам`янському районі Черкаської області.
Враховуючи все вищенаведене та керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.174, 203, 210, 215, 216, 321, 330, 387, 388, 1212 ЦК України, ст.ст. 20, 116, 122, 141, 149, 152, 153,155, 186-1 ЗК України ст.ст.4,12, 13, 28, 141, 206, 259,263,265, 280-284 ЦПК України , суд
2. Визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою»:
1) від 09.06.2016 № 23-4946/14-16-СГ;
2) від 09.06.2016 № 23-4947/14-16-СГ;
3) від 09.06.2016 № 23-4923/14-16-СГ;
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354,355,ЦПК України). Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

До дня початку функцінування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаютьсясудами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII "Перехідні положення " ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України) .

Суддя : В.В.Шкреба