Дата документу 04.05.2020
Справа № 937/2250/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

за участю секретаря Бєгушевої Л.В.

представник заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт знаходження її на утриманні свого сина ОСОБА_3 по день його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок визнання його померлим.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі та пояснила, що заявниця є рідною матір`ю сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її син працював старшим механіком РМС «Восток». За рішенням Невельського міського суду Сахалінської області її сина було визнано померлим з ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок краху судна у відкритому морі. До часу своєї смерті син був зареєстрований та постійно проживав разом з нею по АДРЕСА_1 . Оскільки вона вийшла на пенсію у 1994 році і крім державної пенсії інших доходів не мала, тому її матеріально забезпечував рідний син, опікувався нею. У сина дітей не було, із дружиною він шлюб давно розірвав, а тому, крім неї інших членів сім`ї у нього не було. Встановлення факту знаходження на утриманні необхідно їй для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність та прийняття рішення за матеріалами справи.

Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, свідка ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявниця є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.7/. Однак, син заявниці помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.01.2019 /а.с.12/. За життя син заявниці з 29.12.2017працював старшим механіком РМС «Восток» в ТОВ «ДВ-Флот», що підтверджується довідкою, виданою директором ТОВ «ДВ-Флот» /а.с.8/.

Його смерть настала внаслідок краху судна у відкритому морі, у зв`язку з чим за рішенням Невельського міського суду Сахалінської області від 17.12.2018 сина заявниці було оголошено померлим та днем смерті встановлено ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.10-11/.

Встановлення в судовому порядку факту перебування заявниці на утриманні померлого сина необхідне їй для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Факт того, що заявниця проживала разом з сином у період з 1978 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою начальником ОК «41» /а.с.48/.

У п.8 постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України зазначає, що для встановлення факту знаходження на утриманні особи необхідні докази того, що допомога, яка надавалася, була постійним і основним джерелом засобів для існування.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив факт того, що заявниця разом з сином проживала в АДРЕСА_1 . Вони разом вели спільне господарство. Заявниця ніде не працює, оскільки є пенсіонеркою та людиною похилого віку. Єдиним працюючим в їх сім`ї був син заявниці - ОСОБА_3 і його заробітна плата була єдиним джерелом доходів їх сім`ї. Син на ім`я матері відкривав рахунки в банках, куди переводив для неї гроші. Він оплачував послуги доглядальниці, оскільки заявниця потребувала за станом здоров`я постійного стороннього догляду, а він за характером роботи виходив у море на кілька місяців. Однак, син загинув внаслідок краху судна у відкритому морі. І зараз його мати залишилась сама, іншої рідні вона не має.

Факт знаходження на утриманні сина підтверджується також грошовими переводами, зробленими ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок, відкритий на ім`я його матері ОСОБА_2 у ПАТ «Укргазбанк» /а.с.25-30/.

Заявниця є пенсіонеркою за віком, розмір її пенсії у 2008 році складав 555,46 грн. щомісяця, у 2009 році - 637,06 грн., тоді як за договором банківського вкладу у 2008 році в АБ «Металург» на її ім`я відкрито вклад на суму 1279 доларів США, а у 2009 році на суду 1526 доларів США /а.с.15-24/.

Згідно довідки щодо розміру пенсії ОСОБА_2 у 2018 році вона отримувала пенсію за віком в розмірі 1682,52 грн.

Проаналізувавши докази у справі в їх сукупності суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що заявниця проживала разом зі своїм сином і знаходилась на його утриманні, його дохід суттєво перевищував дохід заявниці, тобто допомога, яка надавалась сином, була для неї постійним і основним джерелом коштів для існування.

Отже, суд вважає доведеним факт знаходження заявниці на утриманні її сина по день його смерті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м.Мелітополя Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_2 , на утриманні її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період з 1994 року по день його смерті, тобто, по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: