Справа № 577/1142/20
Провадження № 2/577/559/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Степановій І.О.

з участю представників

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Конотопської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просить надати тимчасовий дозвіл на виїзд за кордон, у ОСОБА_4 з транзитним заїздом до Молдови та Румунії, неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_2 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 , з 02.07.2020 року по 17.07.2020 року. Також просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. 00 коп. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 2009 року вони з відповідачем проживали без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_6 , у свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком, а вона матір`ю. Дитина постійно проживає з нею, перебуває на її вихованні та утриманні. Відповідач сплачує аліменти нерегулярно, свого обов`язку з утримання дитини не виконує. Син займається танцями у студії сучасного та естрадного танцю «Арт-стайл» та має поїхати до Болгарії на міжнародний конкурс-фестиваль мистецтв на період з 02.07.2020 року по 17.07.2020 року, з транзитним заїздом до Молдови та Румунії. Супроводжувати дитину буде вона. Перебування дитини за кордоном розширить його світогляд та покаже дитині, що витрачені на заняття танцями зусилля не пропали марно. Крім того, перебування у Болгарії літом, у період курортного сезону, зміцнить здоров`я дитини. Відповідач не дозволяє виїзду дитини, однак не наводить жодних реальних підстав для відмови. В той же час відповідач не бажає належним чином утримувати дитину, має заборгованість зі сплати аліментів. У зв`язку з вищевикладеним вона і звернулася до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує, згоден надати дозвіл на тимчасовий виїзд сина за кордон. Пояснив, що він не заперечував проти надання дозволу, разом з тим, позивач не бажає з ним спілкуватися

Представник третьої особи органу опіки та піклування Конотопської міської ради, ОСОБА_7 , в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує, вважає, що поїздка буде лише сприяти розвитку дитини.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України передбачає підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, обов`язок батьків піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, та ч. 3 п. 22 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 22.01.1995 р. № 57, передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно п.18 Правил оформлення видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМУ від 24.03.2004 року № 380 оформлення проїзного документу здійснюється на підставі згоди батьків, а у разі, коли вони не перебувають в шлюбі між собою за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду.

Ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком вказаний ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно довідки про склад сім`ї виконавчого комітету Конотопської міської ради № 91 від 04.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 проживає разом з синами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Конотопським МРВ ВДВС ГТУЮ у Сумській області № 14.6-32/4499 від 04.02.2020 року заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 01.01.2020 року становить 5916 грн. 28 коп.(а.с. 4).

В судовому засіданні встановлено, проти чого не заперечує і сам відповідач, що підстави, які б обмежували право виїзду ОСОБА_5 за кордон, відсутні.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги законні та обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню, що і відповідає інтересам дитини.

Вимоги, в частині стягнення витрат, понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу адвоката, слід задовольнити частково.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивач ОСОБА_2 уклала з адвокатом Кондратенко М.І. договір про надання правничої допомоги від 15 лютого 2020 року, до якого долучені довідка, акт прийому-передачі послуг станом на 30.04.2020 року та розрахунок суми судових витрат в частині правової допомоги (а.с. 17-21).

Таким чином, позивач понесла витрати на правову допомогу у загальному розмірі 4000 грн., що документально підтверджено у ході розгляду справи.

За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, суд бере до уваги складність справи, надані адвокатом послуги, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, обсяг вказаних послуг та ціну позову.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що розмір наданої ОСОБА_2 правничої допомоги завищений та не співмірний із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Беручи до уваги вимоги ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, враховуючи, що відповідач заперечує проти стягнення витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 4000 грн., дотримуючись принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача до 2000 грн.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ЗУ Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, ст. 150 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 15 ЦК України, ст. 10, 60, 133,137,141, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_4 з транзитним заїздом до Молдови та Румунії, у супроводі матері ОСОБА_2 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 (мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Стягнути з ОСОБА_3 (мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., а загалом 2840 (дві тисячі вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Буток Т. А.