Справа: 164/2101/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Кудрявцевої Валерії Михайлівни до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Маневицької селищної ради Волинської області № 10 від 10 травня 1979 року було надано у безстрокове користування під будівництво індивідуального житлового будинку земельну ділянку по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 збудував житловий будинок, в якому проживав разом із дружиною та дітьми. Дружина ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Маневицької селищної ради № 3/5 від 18 грудня 2015 року вулицю Будьоного, 25, було перейменовано на АДРЕСА_2 . Спадщину прийняли діти спадкодавця шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом термін. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Інших спадкоємців немає. Коли позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просили суд визнати за ними право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представник ОСОБА_5 , кожен зокрема, не з`явилися, подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

Відповідачі - Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1261 ЦК України унормовано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 - батько позивачів, а 11 лютого 2016 року - мати ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 19, 20, 22, 23).

Згідно з довідками Маневицької селищної ради Волинської області № № 3824, 3825 від 20 червня 2019 року, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зареєстровані та постійно проживали з 27 травня 1980 року до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ними була зареєстрована ОСОБА_2 (а.с. 24).

Відповідно до Рішення виконкому Маневицької селищної ради № 10 від 10 травня 1979 року, ОСОБА_3 виділено у безстрокове користування під будівництво індивідуального житлового одноповерхового будинку земельну ділянку, площею 800 кв.м, по АДРЕСА_1 (а.с. 25-36).

Згідно рішення Маневицької селищної ради Волинської області № 3/5 від 18 грудня 2015 року, АДРЕСА_1 , перейменовано на АДРЕСА_2 (а.с. 37, 38-44).

Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 028615 від 7 грудня 2009 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1406 га (а.с. 46-50).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_2 ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_2 (а.с. 51).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1741/01-16 від 26 грудня 2019 року після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведена спадкова справа № 387 за 2018 року. 6 грудня 2018 року із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилась (а.с. 65-67).

Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 13 грудня 2019 року, житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_2 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 45).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що позивачі є спадкоємцями за законом, прийняли спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ними права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 200, 247, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1406 га, кадастровий номер :01:002:1959.

Визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом, право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом, право власності на Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1406 га, кадастровий номер :01:002:1959.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська