УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В., за участю секретаря судового засідання Черноусова В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначив, що він має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання. У зв`язку із тим, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог позивача по даній справі, тому просить накласти арешт.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без виклику сторін у судове засідання.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих однією із сторін на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на те, що невжиття такого заходу забезпечення позову як арешт спірної квартири, може істотно ускладнити ефективний захист оспорюваних прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися, суд дійшов до висновку про те, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно п. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_1 положення п. 4 ст. 152 ЦПК України, а саме, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, ОСОБА_1 повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Н. В. Литвиненко