Провадження № 2/752/3549/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.02.2020 року суддя Голосіївського районного суду м.Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.09.2019, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів передано на розгляд за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.09.2019, вищевказану позовну заяву передано на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

У грудні 2019 вищезазначена цивільна справа надійшла на адресу Голосіївського районного суду м. Києва.

Позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеного рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2004 року по справі № 2-8555/2004, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, щомісячно на розмір 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з червня 2019 року і до повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він не має роботи та має непостійний щомісячний дохід, погіршився стан його здоров`я у зв`язку з чим погіршився і матеріальний стан. Також зазначив, що на його утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей та дружина ОСОБА_4 , яка не працює у зв`язку з вихованням дитини до трьох років. Також разом з позивачем проживає його бабуся, яка хворіє на цукровий діабет та нещодавно перенесла операцію з видалення нирки, у зв`язку з чим потребує стороннього догляду та піклування. Пенсія бабусі не дає можливості їй себе забезпечити, тому матеріальне та медичне становище щодо бабусі також лежить на позивачеві. Вважає, що враховуючи зазначені обставини розмір аліментів має бути зменшений.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2020, відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач, зокрема, після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористалась та відзив на позов не подала.

Згідно ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Положення Сімейного кодексу України, регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києва на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.12.2004 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсона) на користь ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Києва) на утримання доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва) аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 3 грудня 2004 року і до повноліття дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2018 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області, 19.12.2018.

В даному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_5 , у них народився син ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

У ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є ще донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, 05.02.2015.

Тобто на утриманні позивача, крім неповнолітньої ОСОБА_3 , також перебувають неповнолітні діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку, осіб № 328 від 27.05.2019 року вбачається, що до складу сім`ї /зареєстрованих/ входять: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 . ОСОБА_9 являється бабусею позивача, яка згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого № НОМЕР_4 , довідки № 1511/9 Протокол 124 КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» Херсонської міської ради лікарсько-консультативної комісії, хворіє на цукровий діабет та перенесла операцію з видалення нирки. Так як згідно довідки від 27.05.2019 року ГУ ПФУ в Херсонській області пенсія, яку вона отримує недостатня для її медичного та матеріального забезпечення, позивач стверджує, що забезпеченням бабусі займається він.

Відповідно до ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача щодо зміни його матеріального становища та вважає, що зазначені позивачем обставини є підставою для зменшення розміру аліментів у розумінні вимог ст. 192 Сімейного кодексу України.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», були внесені зміни до ч. 2 Сімейного кодексу та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями сімейного законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дитини, доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджений за рішенням Деснянського районного сулу м. Києва від 20.12.2004 року, з 1/4 на 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, - оскільки судом встановлено факт зміни сімейного стану позивача, який має нову сім`ю та малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який змушений не лише виплачувати аліменти на дитину від першого шлюбу, а й утримувати свою нову сім`ю, що включає належне харчування, дозвілля, сплати комунальних послуг за житло, а також забезпечити повноцінний розвиток своїх малолітніх дітей, що є законодавчо визначеними підставами для зменшення встановленого рішенням суду розміру аліментів.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене вище, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджений за рішенням Деснянського районного сулу м. Києва від 20 грудня 2004 року, встановивши розмір аліментів у виді 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Мазур