Провадження №2/760/1176/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Левковського Д.І., Каліш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2018 року позивач Обслуговуючий кооператив «Темп-2» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому просить:

стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 4627,49 грн., індекс інфляції за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 1242,98 грн., 3% річних за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 319,77 грн., та судові витрати, які поніс позивач станом на дату винесення судового рішення по даній справі.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позивач Обслуговуючий кооператив «Темп-2» посилається на наступне.

Так, 04 листопада 1962 року був створений Житлово-будівельний кооператив «Темп-2», назва якого 06 грудня 2004 року відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР №186 від 30 квітня 1985 року була змінена на Обслуговуючий житлово - будівельний кооператив «Темп-2».

Протягом 1964-1979 р.р. номер будинку місця розміщення ЖБК «Темп-2» змінювався з АДРЕСА_1

13 лютого 2015 року загальними зборами членів Обслуговуючого житлово-будівельного кооперативу «Темп-2» було прийнято рішення про його ліквідацію з правом передачі всіх активів, прав та обов`язків до іншої неприбуткової організації відповідного виду - Обслуговуючого кооперативу «Темп-2». Передача прав та обов`язків від ОЖБК «Темп-2» до ОК «Темп-2» відбулася 01 червня 2015 року. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 1 закону України «Про житлово-комунальні послуги» всі права та обов`язки щодо обслуговування житлового будинку та надання комунальних послуг мешканцям будинку АДРЕСА_1 перейшли від ОЖБК «Темп-2» до ОК «Темп-2».

Позивач посилається на те, що відповідно до інформації з акту прийому-передачі карток паспортного обліку (Ф.16) від 13.02.2017 р., даних КП ГІОЦ у квартирі № 4 з 19.08.1997 р. зареєстрований та проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 137050490 від 09.09.2018 р., право власності на квартиру АДРЕСА_3 , - не зареєстровано за жодною особою.

Позивач вказує, що зобов`язання відповідача щодо оплати за комунальні послуги перед ОЖБК «Темп-2» за період до 01.06.2015 р. в розмірі 278,82 грн. були передані ОК «Темп-2» 01.06.2015 р., у зв`язку з чим ці зобов`язання у відповідача щодо оплати заборгованості в розмірі 278,82 грн. виникли з 01.06.2015 р. вже перед ОК «Темп-2».

З моменту прийняття зобов`язань позивача на себе по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг у відповідача виник борг за отримані, але не сплачені послуги ще на суму 4348,67 грн. станом на 01.04.2017 р.

Згідно довідки КП ГІОЦ №02-93 від 05.01.2017 р., з яким ОК «Темп-2» уклало договір на надання послуг обробки та розщеплення платежів мешканців за комунальні послуги, розробка рахунків, перевірка правильності нарахувань та виплат, заборгованість відповідача перед ОК «Темп-2» за період з січня 2014 р. станом на 31.12.2016 р. за спожиті комунальні послуги вже складала 3924,32 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі майна з управління в управління від 31.03.2017 р., за яким житловий будинок АДРЕСА_1 був переданий 31.03.2017 р. з управління ОК «Темп-2» в управління ОСББ «АВІА», зазначено, що заборгованість відповідача станом на 01.04.2017 р. за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 4627,49 грн. згідно довідки №02-3361 від 03.09.2018 р. залишається на балансі ОК «Темп-2».

Згідно розрахунку-попередження за особовим рахунком №4 ( НОМЕР_1 ), наданим КП «ГІОЦ» разом із листами № 02-2302 від 16.05.2017 р., № 02-3361 від 03.09.2018 р., відповідач здійснював оплату за надані послуги і попередньому управителю ОЖБК «Темп-2» і позивачу в розмірі 10113,98 грн. за надані послуги в розмірі 14172,24 грн., що підтверджує існування правовідносин між сторонами по справі, а також підтверджує наявність у відповідача заборгованості перед позивачем в розмірі 4627,49 грн.

Також позивач вказує, що згідно довідки № 02-3361 від 03.09.2018 р. нарахування за видами платежів та оплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 та за іншими довідками, заборгованість за надані послуги у відповідача виникла з січня 2014 р. Однак, при врахуванні оплат відповідача у 2014-2015 р.р. в розмірі 10113,98 грн., а також здійснення облікової політики позивача згідно Закону України «Про бухгалтерський облік в Україні, заборгованість відповідача виникла з жовтня 2015 р., що підтверджується розрахунком КП «ГІОЦ».

Виходячи з наведеного, позивач ОК «Темп-2» звернувся до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості, а також інфляційні втрати та 3% річних, в зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань у порядку ст. 625 ЦК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 10.09.2018 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 11.10.2018 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28.01.2019 р. до суду від представника позивача ОК «Темп-2» надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача просить:

стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01.02.2019 р. в розмірі 4627,49 грн., індекс інфляції за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 1511,37 грн., 3% річних за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 374,30 грн., та судові витрати, які поніс позивач станом на дату винесення судового рішення по даній справі.

Представник позивача ОК «Темп-2» в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОК «Темп-2» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01.02.2019 р. в розмірі 4627,49 грн., індекс інфляції за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 1511,37 грн., 3% річних за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 374,30 грн., посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази. Також просила стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5885,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім`ї власника житлового буднику (квартири), які проживають разом із ним в будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселення не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 до 2014 р. знаходився на балансі, в управлінні та обслуговуванні ОЖБК «Темп-2», який надавав житлово-комунальні послуги згідно із Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про кооперацію» всім мешканцям будинку.

Так, 04 листопада 1962 року був створений Житлово-будівельний кооператив «Темп-2», назва якого 06 грудня 2004 року відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР №186 від 30 квітня 1985 року була змінена на Обслуговуючий житлово - будівельний кооператив «Темп-2».

Рішенням загальних зборів членів кооперативу № 1 від 13 лютого 2015 року ОЖБК «Темп-2» був ліквідований з передачею всіх активів юридичної особи іншій неприбутковій організації - ОК «Темп-2».

Передавальним актом від 01 червня 2015 року, затвердженим рішенням загальних зборів членів ОК «Темп-2» від 01 червня 2015 року, основні активи були передані від ОЖБК »Темп-2» до ОК «Темп-2».

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 1 закону України «Про житлово-комунальні послуги» всі права та обов`язки щодо обслуговування житлового будинку та надання комунальних послуг мешканцям будинку АДРЕСА_1 перейшли від ОЖБК «Темп-2» до ОК «Темп-2».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад, залежно від функціонального призначення, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

За змістом ч. 3 ст. 16 Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно.

Таким чином, відповідачі були та є споживачами житлово-комунальних послуг.

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 1.1 Договору про надання послуг № 3690 від 24 березня 2015 року, укладеного між КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» та ОК «Темп-2», нарахування та розщеплення коштів за спожиті комунальні послуги здійснює КП «ГІОЦ».

Оплата за надані комунальні послуги здійснюється на поточні рахунки КП «ГІОЦ», яка після її розщеплення спрямовується даною організацією на рахунки комунальних підприємств та організацій (щодо постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, опалення), балансоутримувача та/або управителя.

Виготовлення рахунків за житлово-комунальні послуги (формування та друк) в місті Києві здійснюється Комунальним підприємством «Головний інформаційний обчислювальний центр» на підставі даних, які подає ОК «Темп-2». Рахунки даються споживачам послуг шляхом розміщення їх у поштових скриньках мешканців будинку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

За змістом ст. 29 Закону надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 578 від 08 жовтня 1992 року, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Таким чином, якщо умови усного договору виконуються сторонами, то він вважається укладеним, а умови прийнятими обома сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Як зазначено вище, позивач є виконавцем і виробником послуг (за переліком, визначеним постановою КМУ № 869 від 01 червня 2011 року).

Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі.

Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, позивача ОК «Темп-2» посилається на те, що відповідно до інформації з акту прийому-передачі карток паспортного обліку (Ф.16) від 13.02.2017 р., даних КП ГІОЦ у квартирі № 4 з 19.08.1997 р. зареєстрований та проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 137050490 від 09.09.2018 р., право власності на квартиру АДРЕСА_3 , - не зареєстровано за жодною особою.

Позивач вказує, що зобов`язання відповідача щодо оплати за комунальні послуги перед ОЖБК «Темп-2» за період до 01.06.2015 р. в розмірі 278,82 грн. були передані ОК «Темп-2» 01.06.2015 р., у зв`язку з чим ці зобов`язання у відповідача щодо оплати заборгованості в розмірі 278,82 грн. виникли з 01.06.2015 р. вже перед ОК «Темп-2».

З моменту прийняття зобов`язань позивача на себе по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг у відповідача виник борг за отримані, але не сплачені послуги ще на суму 4348,67 грн. станом на 01.04.2017 р.

Згідно довідки КП ГІОЦ №02-93 від 05.01.2017 р., з яким ОК «Темп-2» уклало договір на надання послуг обробки та розщеплення платежів мешканців за комунальні послуги, розробка рахунків, перевірка правильності нарахувань та виплат, заборгованість відповідача перед ОК «Темп-2» за період з січня 2014 р. станом на 31.12.2016 р. за спожиті комунальні послуги вже складала 3924,32 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі майна з управління в управління від 31.03.2017 р., за яким житловий будинок АДРЕСА_1 був переданий 31.03.2017 р. з управління ОК «Темп-2» в управління ОСББ «АВІА», зазначено, що заборгованість відповідача станом на 01.04.2017 р. за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 4627,49 грн. згідно довідки №02-3361 від 03.09.2018 р. залишається на балансі ОК «Темп-2».

Факт надання позивачем комунальних послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: довідкою № 12 від 21 березня 2015 року про наявність договорів, анкетних даних споживача теплової енергії від 30 квітня 2015 року та від 31 грудня 2015 року, актом звіряння розрахунків за теплову енергію від 29 лютого 2016 року, актом прийому-передачі будинку від 01 червня 2015 року, актом приймання-передачі дебіторської заборгованості від 01 червня 2015 року, актом приймання-передачі кредиторської заборгованості від 01 червня 2015 року, списком мешканців/власників та орендарів станом на 01 червня 2015 року, списком мешканців/власників, що мають пільги та субсидії, станом на 01 червня 2015 року, договором № 3690 від 24 березня 2015 року про надання послуг, укладеного з КП «ГІОЦ», договором поруки від 02 червня 2015 року, укладеного з ПАТ "Київенерго", договором поруки від 29 травня 2015 року, укладеного з ПАТ "Київенерго", ухвалою Господарського суду міста Києві від 06 квітня 2016 року в справі № 5011-48/17369-2012, відповідями ПАТ «Київенерго» № 050КСК/15/11/20775 від 06.12.2017 р., № 202/507 від 14 листопада 2017 року, відповіддю ПАТ «Київводоканал» № 5395/18/36/02-17 від 14 листопада 2017 року, повідомленнями позивача від 01.06.2015 р., 13.04.2016 р., від 19.05.2017 р. про зміну управителя та балансоутримувача житлового будику, листом КП «ГІОЦ» №02-4258 від 25.10.2017 р., довідкою від 05.01.2017 р. нарахування за видами платежів та оплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р., листом КП «ГІОЦ» №02-2302 від 16.05.2017 р. з розрахунком-попередженням станом на 31.03.2017 р. по особовому рахунку № НОМЕР_1, рахунком на сплату за комунальні послуги та інші платежі за травень 2016 р. та повідомленням про заборгованість станом на 01.05.2017 р. від КП «ГІОЦ», списками боржників у позивача за несплату комунальних послуг та інших платежів, що надаються КП «ГІОЦ» щомісячно.

Згідно наданого суду розрахунку, станом на 01.02.2019 р. сума заборгованості за надані житлово-комунальні послуги складає - 4627,49 грн.

Виходячи з наведеного, позивач ОК «Темп-2» звернувся до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості, а також інфляційні втрати та 3% річних, в зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань у порядку ст. 625 ЦК України.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з акту прийому-передачі карток паспортного обліку (Ф.16) від 13.02.2017 р., даних КП ГІОЦ у квартирі № 4 з 19.08.1997 р. зареєстрований та проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №1939573 від 10.10.2018 р., за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , - з 06.08.1997 р. по теперішній час.

Разом з тим, встановлено, що 28.02.1997 р. між ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 було укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Піцик Н.П., згідно якого гр. ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купила квратиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Право власності на дану квартиру зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.02.1997 р.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Крім того, ч. З ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», передбачено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Частиною 2 ст. 317 ЦК України, встановлено, що на зміст права власності не впливають місцезнаходження власника та місцезнаходження майна.

Таким чином власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, в незалежності від свого місцезнаходження.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, з 28.02.1997 р. гр. ОСОБА_2 є власником спірної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , а також її користувачем, а звідси і є користувачем житлово-комунальних послуг.

Позивач ОК «Темп-2» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 4627,49 грн., отримані за користування спірною квартирою за період з січня 2014 року по 01.02.2019 р. включно, 1511,37 грн. інфляційних втрат, 374,30 грн. 3%-річних.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що достеменно встановлено у судовому засіданні, тому він є неналежним відповідачем у справі.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про безпідставність вимог ОК «Темп-2» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.15, 16, 316, 317, 321, 322, 328, 509, 525, 526, 610, 611, 625-629 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Кушнір