Справа № 615/63/20
Провадження № 2/615/14/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай),

встановив:

16.01.2020 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай) багаторічні насадження № НОМЕР_1 та пасовища № НОМЕР_2 по ВАТ «Перше Серпня» Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області відповідно до сертифікату серії НОМЕР_3 №0259468, зареєстрованого 09.02.2001 року за №267.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ВАТ «Перше Серпня» Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області позивач набув право на земельну частку, на підставі якого на його ім`я було виготовлено сертифікат серії ХР №0259468, зареєстрований 09.02.2001 року за №267.

10.12.2002 року на підставі даного сертифікату позивач отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР №009965, зареєстрований за №128 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області із земель колишнього ВАТ «Перше Серпня». Земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :01:000:0087, площею 1,2800 га. Залишок земельної частки (паю) за сертифікатом №0259468 складає 1,83 умовних кадастрових гектара.

Під час виготовлення документів на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 :01:000:0087 сертифікат на право на земельну частку(пай)залишився в документах землеустрою у Валківській РДА, яка на той час була розпорядником земель сільхозпризначення, тому позивач наразі позбавлений можливості замовити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для присвоєння кадастрових номерів на залишок належних йому земельних ділянок та подальше проведення реєстрації права власності.

На підставі ухвали суду від 21.01.2020 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача подала клопотання про розгляд справи за відсутності, позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача секретар сільської ради Минко Г.М. повідомив, що сільська рада підтримує позов, що відповідає вимогам закону, просить розгляд справи проводити за відсутності представника сільської ради.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за інформацією Міжрайонного управління Держгеокадастру у Валківському та Коломацькому районах №31-20-0.23, 142-611/121/19 від 11.12.2019 року, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ВАТ «Перше Серпня» на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 №0259468 зареєстрований 09.02.2001 року за №267. Зазначений сертифікат виданий власнику, про що свідчить підпис в книзі реєстрації сертифікатів.

На підставі зазначеного сертифікату ОСОБА_1 видано державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Благодатненської сільської ради із земель колишнього ВАТ «Перше Серпня», зареєстрований за №128 від 10.12.2002 року, серія ІІІ НОМЕР_3 009965. Земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :01:000:0087 (площа 1,2800 га). Залишок земельної частки (паю) по сертифікату серії ХР №0259468, складає 1,83 умовних кадастрових гектарів.

Як вбачається із довідок №№ 521, 522 від 22.11.2019 року, виданих сільським головою Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області, відповідно до списків розжеребкування земельних часток (паїв) колишнього ВАТ «Перше Серпня», наявних у справах ради, земельна частка (пай, пасовища) № НОМЕР_2 та (пай, багаторічні насадження) - № НОМЕР_1 належать ОСОБА_1 .

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Процес приватизації землі в Україні розпочинався з передачі її у власність колективних сільськогосподарських підприємств (далі КСП), сільськогосподарським кооперативам, акціонерним товариствам, створеним на базі колишніх колгоспів, радгоспів та інших державних підприємств на підставі державного акта на право приватної власності на землю з доданим до нього списком осіб, які мали право на одержання своєї частки землі.

Відповідно до п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Крім того, п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в п.1 ст.1 Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Європейський суд з прав людини в своїх рішення, а саме: «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991 року, «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року, сформував позицію, про те, що держава під час виконання своїх функцій, щодо захисту права власності має дотримуватись принципу правомірних або законних очікувань громадян, а також утримуватись від необґрунтованого пасивного втручання у разі якщо такі очікування на оформлення права власності за особою підтвердженні будь-якими засобами, передбаченими національним законодавством.

Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

З огляду на викладене, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 , як член ВАТ «Перше Серпня» на момент видачі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ ХР №009965, має право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності ВАТ «Перше Серпня» Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , право на земельну частку (пай) багаторічні насадження № НОМЕР_1 із земель ВАТ «Перше Серпня» Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області відповідно до сертифікату серії ХР №0259468 зареєстрованого 09.02.2001 року за №267.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , право на земельну частку (пай) пасовища № НОМЕР_2 із земель ВАТ «Перше Серпня» Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області відповідно до сертифікату серії ХР №0259468 зареєстрованого 09.02.2001 року за №267.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова