П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року

м. Рівне

Справа № 572/442/20

Провадження № 22-ц/4815/677/20

Головуючий у суді першої інстанції:

суддя Березень Ю.В.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено повним текстом

поза межами судового засідання

06 березня 2020 року в м. Сарни

Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.;

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області;

відповідачі: ОСОБА_1 ;

ОСОБА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,:

Державне підприємство "Сарненське лісове господарство";

за участі: прокурора Марщівської Оксани Петрівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 06 березня 2020 року в цивільній справі за позовом заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,: Державне підприємство "Сарненське лісове господарство; про стягнення збитків, заподіяних незаконною порубкою лісу,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року в суд звернувся заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури (далі прокурор) в інтересах держави в особі Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області (далі Клесівська сільрада) з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,: Державне підприємство "Сарненське лісове господарство" (далі Сарненське ЛГ) про стягнення збитків, заподіяних незаконною порубкою лісу. Мотивуючи свої вимоги, зазначав, що відповідачами у 70 кварталі 17 виділу Страшівського лісництва Сарненського ЛГ було зрубано одне дерево породи дуб звичайний, діаметр пенька якого становив 97 см. За фактом незаконної порубки інженером з охорони та захисту лісу Сарненського ЛГ 17 квітня 2019 року відносно ОСОБА_2 , а 06 травня 2019 року відносно ОСОБА_1 були складені постанови про накладення адміністративних стягнень, передбачених ст. 65 КУпАП. Вказані постанови у справах про адміністративні правопорушення є чинними та відповідачами не оскаржувались. Тобто порушники своїми протиправними діями, які полягали в порубці одного дерева породи дуб, об`ємом 6.5 куб.м., заподіяли лісу шкоди.

При цьому, обґрунтовуючи необхідність звернення до суду саме прокурора, посилався на невжиття Клесівською сільською радою як органом місцевого самоврядування заходів, спрямованих на стягнення заподіяної шкоди, що вказує на невиконання нею своїх повноважень та нездійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

З наведених підстав просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Клесівської сільради 31 406,97 гривень збитків, заподіяних внаслідок незаконної порубки лісу.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 06 березня 2020 року позовну заяву повернено прокурору.

Постановляючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що прокурор не обґрунтував необхідність захисту законних інтересів держави саме ним, а здійснення такого представництва порушуватиме принцип рівності сторін при розгляді цивільного спору.

На ухвалу суду прокурором подано апеляційну скаргу, де покликався на її незаконність і необґрунтованість, які полягали в порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначав про хибність висновків суду щодо ненаведення в позовній заяві підстав звернення з позовом, а також недоведення обґрунтувань захисту інтересів держави. Стверджував, що надавши прокурору повноваження представництва, законодавець визначив можливість органів прокуратури захищати державні інтереси, якщо уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист законних інтересів держави. Так, нездійснення захисту проявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. Обставини справи доводять, що відповідачі своїми протиправними діями, що виразились у незаконній порубці лісу завдали збитків навколишньому природному середовищу в сумі 31 406,97 гривень. Тому заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності шкода підлягає зарахуванню на розподільчий рахунок Клесівської сільради на території якої здійснено незаконну рубку деревини. Хоча сільрада й уповноважена представляти інтереси у даних спірних правовідносинах, проте як орган місцевого самоврядування заходи спрямовані на стягнення вказаної шкоди не вжила, що підтверджується відповідними листами. Тобто факт незвернення цим органом до суду з відповідним позовом свідчить про невиконання ним своїх повноважень та нездійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах. Тому вказана бездіяльність стала підставою для звернення саме прокурора до суду. Невідшкодування відповідачами заподіяної шкоди порушує економічні інтереси держави, адже через ненадходження вказаних коштів до бюджету унеможливлюється їх використання для державних потреб. Крім того, повертаючи позов, суд не врахував, що жодним нормативно-правовим актом не встановлено переліку доказів, які прокурор має надати до суду на утвердження нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави відповідним суб`єктом владних повноважень та органу місцевого самоврядування.

З викладених міркувань просив скасувати оскаржуване судове рішення суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзивів на апеляційну скаргу подано учасниками справи не було.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються нездатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (рішення Європейського суду з прав людини від 01 квітня 2010 року у справі KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33; рішення Європейського суду з прав людини від 15 січня 2015 року у справі MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35).

Згідно із п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення від 06 грудня 2007 року у справі VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45).

Тлумачення пункту 3 ч.1 ст. 1311 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Зазначена правова норма відсилає до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді, тобто до Закону України "Про прокуратуру".

У частині 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тлумачення частини 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" вказує, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; б) у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Згідно з ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Як видно із тексту позовної заяви, прокурор, обґрунтовуючи потребу в захисті ним державних інтересів, зазначав, що Клесівська сільрада заходів, спрямованих на відшкодування завданої відповідачами шкоди, не вживала. З відповідним позовом до суду не зверталась, що вказує на невиконання нею свої повноважень та нездійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Матеріалами справи встановлено, що 24 червня 2019 року Сарненською місцевою прокуратурою надсилався Клесівській сільраді запит про надання інформації, зокрема, чи пред`являвся цим органом місцевого самоврядування позов про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 збитків (а.с. 20 зворот 21).

У порядку відповіді на запит Клесівська сільрада листом від 01 липня 2019 року, повідомила прокуратуру, що позов до суду не пред`являвся, оскільки кошторисом не передбачено спрямування коштів на сплату судового збору, а також у зв`язку з відсутністю необхідних матеріалів справи (а.с. 21, зв.).

В подальшому, Сарненська місцева прокуратура, врахувавши надану Клесівською сільською радою відповідь, надіслала останній матеріали про адміністративні правопорушення, вчинені відповідачами. Також прокуратура просила сільраду після отримання нею листа надати інформацію про вжиття заходів щодо відшкодування шкоди, а у разі відсутності реагування повідомити про причини. Щодо ж відсутності коштів на сплату судового збору, просила вказати, чи вирішувалось питання про підготовку клопотання про відстрочку його сплати (а.с. 22).

Листом від 09 січня 2020 року Клесівська сільська рада підтвердила отримання матеріалів про вчинені відповідачами адміністративні правопорушення, проте, покликаючись на відсутність грошових коштів в бюджеті та відсутність пільг щодо сплати судового збору, зазначила, що з позовом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 завданої навколишньому природному середовищу шкоди внаслідок самовільної порубки дерев на суму 31 406,97 гривень до суду не зверталась (а.с. 22 зворот).

Згодом Сарненська місцева прокуратура повідомила Клесівську сільраду, що у зв`язку із невиконанням останньою визначених законодавством обов`язків щодо захисту інтересів держави прокуратура вважає за необхідне захистити такі інтереси шляхом звернення до суду з позовом в інтересах цього органу (а.с. 23-24 зворот).

Отже, з`ясовано, що позов пред`явлено в інтересах держави в особі Клесівської сільради, оскільки нею жодних заходів щодо захисту інтересу держави вжито не було, а при цьому прокурор повідомив суб`єкт владних повноважень про звернення до суду з цим позовом.

Стверджуючи, що позивач не обґрунтував необхідності захисту законних інтересів держави та встановлюючи негативні наслідки за такі дії у вигляді повернення позову, суд позбавив сторону гарантованого законом права на справедливий судовий розгляд, складовою якого є право на доступ до суду, позаяк не звернув уваги на те, що органом сільського самоврядування не вживалося жодних дій, спрямованих на відшкодування заподіяної лісу шкоди, з часу вчинення адміністративних правопорушень відповідачами.

Тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції (для вирішення питання про відкриття провадження).

Підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до п.п. 1,4 ст. 379 ЦПК України є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області задовольнити.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 06 березня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 19.05.2020

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук