Постанова

Іменем України

21 травня 2020 року

м. Київ

справа № 401/3644/16-ц

провадження № 61-10132св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Світловодське автотранспортне підприємство 13507»,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Світловодська міська рада Кіровоградської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2017 року в складі судді Баранець А. М. та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2017 року в складі колегії суддів: Мурашка С. І., Гайсюка О. В., Голованя А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Світловодське автотранспортне підприємство 13507» (далі - ПрАТ «Світловодське АТП 13507»), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Світловодська міська рада Кіровоградської області, про зобов`язання передати гуртожиток у комунальну власність.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з 1991 року зареєстрований та проживає у кімнаті АДРЕСА_1 , до якої вселився з своєю сім`єю як працівник Державного підприємства «Світловодське автотранспортне підприємство 13507» (далі - ДП «Світловодське

АТП 13507»).

У 1995 році у результаті приватизації ДП «Світловодське АТП 13507» перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Світловодське автотранспортне підприємство 13507» (далі - ВАТ «Світловодське АТП 13507»), а у подальшому - у ПрАТ «Світловодське АТП 13507».

Вищевказаний гуртожиток передано до статутного капіталу

ВАТ «Світловодське АТП 13507» як об`єкт соціально-побутового призначення.

Верховною Радою України 04 вересня 2008 року прийнято Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», відповідно до норм якого спірний гуртожиток підлягав передачі у власність територіальної громади м. Світловодська Кіровоградської області.

Незважаючи на норми зазначеного Закону, адміністрація відповідача ініціативи щодо передачі гуртожитку у власність територіальної громади не проявляє.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив зобов`язати

ПрАТ «Світловодське АТП 13507» передати будівлю гуртожитку на АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади м. Світловодська Кіровоградської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 29 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно Закону

України «Про забезпечення реалізації житлових прав, мешканців гуртожитків» передача гуртожитків, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані такими товариствами до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб, у власність територіальних громад здійснюється на добровільних (договірних) умовах або, у разі відмови органів управління (уповноважених осіб) власників гуртожитків від такої передачі, - за рішенням суду за поданням органу місцевого самоврядування.

Разом з тим, орган місцевого самоврядування м. Світловодська Кіровоградської області не звертався до ПрАТ «Світловодське АТП 13507» із заявою про передачу спірного гуртожитку у власність територіальної громади на добровільних (договірних) умовах безоплатно або на умовах попередньої оплати і своєї думки щодо цього не висловив, тому в позові необхідно відмовити.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня

2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що гуртожиток, в якому знаходиться кімната позивача, включений до статутного капіталу ПрАТ «Світловодське АТП 13507», передача гуртожитку у власність територіальної громади повинна здійснюватися на добровільних (договірних) умовах, а в разі відмови ПрАТ «Світловодське АТП 13507» від такої передачі, - за рішенням суду за поданням органу місцевого самоврядування.

Позивачем не доведено, що ПрАТ «Світловодське АТП 13507» відмовилося передати гуртожиток у власність територіальної громади на добровільних (договірних) умовах. Також відсутні докази, що Світловодська міська рада Кіровоградської області зверталася до суду з таким позовом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що з метою реалізації свого конституційного права на житло, позивач разом з третіми особами неодноразово зверталися як до адміністрації відповідача, так і до органів місцевого самоврядування із заявами, клопотаннями про передачу будівлі гуртожитку до комунальної власності та надання можливості приватизувати кімнати, у яких вони проживають, проте такі заяви залишені без належного реагування.

Звернення до суду з цим позовом про зобов`язання відповідача передати до комунальної власності територіальної громади м. Світловодська Кіровоградської області гуртожитку, в якому мешкає позивач та треті особи, є належним способом захисту прав на житло.

Лише передача гуртожитку до комунальної власності надасть можливість їх мешканцям скористатись законним правом приватизувати житлові приміщення та реалізувати своє конституційне право на житло.

Оскільки відповідач не надав згоду на передачу будівлі гуртожитку до комунальної власності територіальної громади, то це нерухоме майно має бути передано за рішенням суду. ОСОБА_1 є належним позивачем у цій справі.

Доводи інших учасників справи

ПрАТ «Світловодське АТП 13507» подало до суду відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що судами першої та апеляційної інстанцій в повному обсязі досліджені усі матеріали справи та надано належну оцінку всім доказам, а аргументи скаржника є безпідставними та необґрунтованими.

ПрАТ «Світловодське АТП 13507» жодним чином не порушує права мешканців гуртожитку, вони та їхні сім`ї безперешкодно користуються своїм правом на проживання у гуртожитку. Орган місцевого самоврядування та позивач не звертався до відповідача із заявою про передачу спірного гуртожитку до власності територіальної громади. Крім того, орган місцевого самоврядування не звертався з позовною заявою до суду для вирішення цього питання.

Інші учасники справи не скористалися своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

21 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2020 року № 1 «Про заходи, спрямовані на належне здійснення правосуддя», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області від 23 жовтня

1995 року ДП «Світловодське АТП 13507» перетворено у ВАТ «Світловодське АТП 13507».

Згідно з актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу 27 об`єктів нерухомого майна, зокрема і малосімейний гуртожиток на АДРЕСА_1 , увійшли до статутного капіталу ВАТ «Світловодське АТП 13507».

На підставі рішення Виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області від 26 листопада 2004 року ВАТ «Світловодське АТП 13507» 01 грудня 2004 року отримало свідоцтво на право власності будівлі гуртожитку на АДРЕСА_1 та зареєстровало право колективної власності у реєстраційній службі.

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у кімнаті

АДРЕСА_1 .

Суди також встановили, що орган місцевого самоврядування

м. Світловодська Кіровоградської області не звертався до власника гуртожитку - ПрАТ «Світловодське АТП 13507» із заявою про передачу гуртожитку у власність територіальної громади на добровільних (договірних) умовах безоплатно або на умовах попередньої оплати.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» цей закон поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках, які є об`єктами прав державної та комунальної власності, і фактично проживають у них. Сфера дії цього закону поширюється на гуртожитки, які є об`єктом права державної та комунальної власності.

Особливий правовий режим гуртожитків обумовлений їх функціональним призначенням, яке полягає у забезпеченні тимчасовим житлом фізичних осіб.

У сфері житлового права гуртожитком визначається спеціально споруджений або переобладнаний для цієї мети жилий будинок (частина будинку), який зареєстрований як гуртожиток у виконавчому органі відповідної ради або державній адміністрації і призначений для тимчасового проживання громадян у період роботи (служби), навчання.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частин першої, третьої статті 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» гуртожитки (як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини), на які поширюється дія цього Закону, передаються у власність відповідних територіальних громад згідно з цим Законом у порядку та строки, визначені затвердженою законом Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Гуртожитки, включені до статутних капіталів товариств, передаються у власність територіальних громад відповідно до цього Закону в один із таких способів: на безкомпенсаційній основі всі гуртожитки передаються: за згодою власника гуртожитку - за його рішенням; б) без згоди власника гуртожитку - за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Світловодське АТП 13507» не надавало згоди на безоплатну передачу спірного гуртожитку до комунальної власності у встановленому чинним законодавством порядку.

Передача гуртожитків, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані такими товариствами до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб, у власність територіальних громад здійснюється на добровільних (договірних) умовах або, у разі відмови органів управління (уповноважених осіб) власників гуртожитків від такої передачі, - за рішенням суду за поданням органу місцевого самоврядування (пункт 4 частини першої статті 5 Закону

України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»).

Громадяни, які проживають у гуртожитках, не наділені правом на звернення до суду з позовами про передачу гуртожитків у власність територіальних громад, оскільки їх право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках носить похідний характер й виникає лише після передачі гуртожитків у власність відповідної територіальної громади.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі

№ 264/7504/15-ц (провадження № 61-34679св18).

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що позивач не наділений правом на звернення до суду з позовами про передачу спірного гуртожитку у власність територіальної громади м. Світловодська Кіровоградської області, а Світловодська міська рада Кіровоградської області з таким позовом до суду не зверталася, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що звернення до суду з цим позовом про зобов`язання відповідача передати до комунальної власності територіальної громади м. Світловодська Кіровоградської області гуртожитку, в якому мешкає позивач та треті особи, є належним способом захисту прав на житло, оскільки кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а нормами Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що саме орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями на звернення до суду із заявленими у цій справі вимогами.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява

№ 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 29 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк