Справа № 487/1409/20
Провадження № 2-з/487/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Дорош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Істоміна К.В. звернулася до суду із заявою, в якій просить вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви та розгляду справи по суті шляхом накладення арешту на майно: квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення частки його померлого батька ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , як спільно нажитого майна в період шлюбу з ОСОБА_2 . Являючись єдиною власницею, ОСОБА_2 має можливість здійснити її відчуження в будь-який спосіб, що призведе до порушення його майнових прав, як спадкоємця після смерті батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення частки його померлого батька ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , як спільно нажитого майна в період шлюбу з ОСОБА_2 .

Тобто, між сторонами в подальшому буде існувати спір щодо права власності на квартиру.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 197782893 від 27.01.2020, ОСОБА_2 належить квартира (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову). Адже у разі, якщо до закінчення розгляду справи буде реалізовано належне відповідачу майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Відтак, заяву слід задовольнити та забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.149-154, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки його померлого батька ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , як спільно нажитого майна в період шлюбу з ОСОБА_2 , до розгляду справи по суті.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження.

Копію ухвали для виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, а учасникам справи - до відома.

Особи винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Роз`яснити заявнику його обов`язок пред`явити позов протягом десяти днів. з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 4 ст. 152 ЦПК України).

Суддя: З.М. Сухаревич