Справа № 405/3405/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев`янко А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.05.2017 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання їх дітей у розмірі 1/3 частина всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2017 року і до досягнення старшим сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення повноліття старшою дитиною ОСОБА_5 ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2019 року і до досягнення ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що на теперішній час старший син досяг повноліття і відповідач перестав виплачувати на утримання старшого сина аліменти, а тільки виплачує аліменти на молодшого сина у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що такий розмір аліментів є значно меншим ніж встановлений законом мінімальний розмір, вказує, що їй важко самостійно забезпечувати дитину, а домовитися з відповідачем про збільшення розміру аліментів на утримання сина не можливо. Відповідач інших стягнень по аліментам не має, непрацездатних батьків на утриманні немає.

За таких обставин просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина, відповідно до рішення суду від 25.05.2017 року встановивши їх у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.06.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач частково заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема зазначив, що має інвалідність третьої групи, на сьогоднішній день не працює, єдиним джерелом його доходу є пенсія по інвалідності. Вказує, що не відмовляється і має намір допомагати утримувати дітей, вважає, що стягнення аліментів має стосуватися обох синів, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу. За таких обставин просить стягувати з нього аліменти на двох синів у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення старшим сином навчання.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, посилаючись на обставини викладені в ньому, просила його задовольнити. На запитання суду пояснила, що старший син повнолітній та продовжує навчання, за яке сторони сплачують разом.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, посилаючись на викладене у відзиві на позовну заяву. Щодо стягнення аліментів на утримання молодшого сина у розмірі 1/4 частини доходів заперечили. Відповідач вказав, що ніде не працює та добровільно сплачує на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання аліменти у розмірі 1/6 частини доходу. Позивач працює в Держгеокадастрі та отримує дохід. Вважає позов передчасним.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 29.05.2001 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції (а.с. 9) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 19.11.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 8).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.05.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання двох дітей неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 11 квітня 2017 року і до досягнення старшим сином ОСОБА_5 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ОСОБА_5 ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2019 року і до досягнення ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 10-13).

На виконання зазначеного рішення суду 14.07.2017 року виданий виконавчий лист (а.с. 14). Рішення суду виконується, що не заперечується сторонами.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Виходячи з наведених положень закону при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір 30 %).

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року № 61-37114св18.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_4 просила збільшити розмір аліментів на утримання молодшого сина ОСОБА_7 , стягнутих за рішенням суду, з 1/6 частини на 1/4 частину від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову позивачем зазначено лише те, що визначений за рішення суду від 25.05.2017 року розмір аліментів є на теперішній час значно меншим ніж встановлений законом мінімальний розмір. Будь яких доводів та доказів щодо зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін, що передбачено законом, позивачем не зазначено та не доведено.

Тобто, визначення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у зв`язку зі зміною законодавства не ґрунтуються на зазначених вимогах закону та не узгоджується із визначеними законом способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Крім того, судом зазначається, що матеріали справи не містять відомостей про поліпшення матеріального стану відповідача, що і не зазначалось позивачем, відповідач ніде не працює, є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності (а.с. 48-49).

Також судом відзначається, що після досягнення старшим сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який продовжує навчання, з відповідача, за його ініціативою, добровільно продовжувалося стягнення аліментів на користь позивача на утримання обох синів у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, що підтверджено довідкою ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 450/04-02 від 09.10.2019 року (а.с. 57).

Як вбачається із зазначеної довідки, сума щомісячно стягуваних аліментів на двох синів в середньому складає 2346 грн., тобто на одну дитину 1173 грн.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн.; з 01 липня 2118 грн.; з 1 грудня 2218 грн.

Таким чином, враховуючи прожитковий мінімум встановлений законом на дитину відповідного віку на 2019 рік та суму стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача на утримання однієї дитини в розмірі 1173 грн. вбачається, що така сума не є меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача про правові підстави для збільшення розміру аліментів не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, позивач не надала суду належних та жодних доказів, які б давали підстави для збільшення розміру аліментів стягнутих за рішенням суду з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про збільшення розміру аліментів відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13.03.2020 року.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда В.В. Драний