Справа № 419/486/20
Провадження № 2/419/195/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря - Московченко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новоайдарської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області із позовною заявою до Новоайдарської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . На час смерті ОСОБА_3 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке вона заповіла позивачу. Таким чином ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після померлої. При зверненні до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Карпенко В.М. за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в якій було роз`яснено, що у зв`язку з тим, що при подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, не подано документи, що підтверджують постійне проживання позивача ОСОБА_2 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та й у зв`язку з тим. Що ОСОБА_2 не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, вона вважається такою, що не прийняла спадщину.

Встановлений законом строк пропустила з поважних причин, а саме: в зв`язку з тим, що вона постійно проживає на території Держави Ізраїль, тому їй було складно вчасно звернутись до нотаріуса через організаційні моменти.

На підставі викладеного, позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за захистом своїх прав.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву просив задовольнити (а.с. 28).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення з посиланням на те, що Новоайдарська селищна рада не є належним відповідачем у справі, а тому позов не підлягає задоволенню (а.с. 23).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть та його перекладу з івриту ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тверія, лікарня «Пурія» (а.с. 31-32).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом особистого майнового чи немайнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Як убачається з копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , заповненого на російській мові, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась « ОСОБА_2 » її батьками зазначені « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 » (а.с. 8). Прізвище ОСОБА_2 змінила на « ОСОБА_2 » у зв`язку з одруженням 08.08.1987 року, актовий запис № 55 (а.с.10), який у подальшому був розірваний 22.12.1994 року, актовий запис № 106 (а.с. 9).

Відповідно до копії заповіту від 5.08.2011 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме належну їй квартиру АДРЕСА_3 , заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).

Згідно з постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданої приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу 13.02.2020 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що при подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, не подано документи, що підтверджують постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та тим, що ОСОБА_2 не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк (а.с. 16).

На даний час позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно, після ОСОБА_3 в позасудовому порядку.

Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державі Ізраїль, позивач не звернулась своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки фактично вже тривалий час проживає за кордоном у Державі Ізраїль, що підтверджується наданими доказами, а саме відміткою у паспорті. Зворотного по справі не доведено.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд визнає зазначену причину пропуску строку ОСОБА_2 поважною.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, має намір прийняти спадщину, зазначила причину пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, яка визнана судом поважною, беручи до уваги той факт, що позивач позбавлена в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заперечення відповідача в особі Новоайдарської селищної ради, суд зауважує та роз`яснює, що спадкоємці померлих родичів, які були мешканцями відповідних територіальних громад, звертаються до суду із позовами про визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини. За відсутності в померлого інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відмови спадкоємців від прийняття спадщини належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття такої спадщини.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно ст. ст. 1221, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 206, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новоайдарської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк 6 (шість) місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В. Б. Мартинюк