Справа № 449/824/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2020 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Савчака А.В.

секретаря - Подусівської Л.В.

розглянувши у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в місті Перемишляни цивільну справу за позовом ДП «Бібрське лісове господарство» до ОСОБА_1 про стягнення збитків за вчинення самовільної порубки дерева,-

В С Т А Н О В И В:

ДП «Бібрське лісове господарство» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків за вчинення самовільної порубки дерева, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не маючи лісорубного квитка чи іншого спеціального дозволу на рубку вчинив самовільну порубку одного дерева породи бук лісовий загальною кубомасою 1.14 м куб. в майстерській ділянці №3 Свірзького лісництва ДП «Бібрське лісове господарство», що стверджується протоколом про адміністративне порушення вимог лісового законодавства №0016 від 05.05.2020р. Сума збитків заподіяних в результаті самовільної порубки, яку вчинено на території лісового фонду України становить 9332,05 грн.

07.09.2020р. представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог. У зв`язку з частковим погашенням боргу, просить стягнути з відповідача 8132,05грн. боргу та 2102,00грн. судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи.

11.08.2020 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі наступних міркувань.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 0016 від 05.05.2020 року, складеного в.о. інспектора охорони та захисту лісу Дзяним А.М. вбачається, що 02.05.2020р. ОСОБА_1 вчинив самовільну порубку одного дерева породи бук лісовий загальною кубомасою 1.14 м куб. в майстерській ділянці №3 Свірзького лісництва ДП «Бібрське лісове господарство».

06.05.2020 року в.о. інспектора охорони та захисту лісу Дзяним А.М. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 0010 в розмірі 510 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до статті 65 КУпАП.

З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_1 було запропоновано добровільно відшкодувати збитки, спричинених державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до статті 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Статтею 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності.

Згідно із статтею 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки.

Відповідно до статті 69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

Статтею 105 Лісового Кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно із статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Несплата відповідачем ОСОБА_1 шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, призводить до ненадходження до бюджету коштів, необхідних для забезпечення функцій Держави, визначених Конституцією України, та відповідно завдає шкоди інтересам держави.

Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких підстав позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи спір, суд, відповідно до статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Осталовицької сільської ради суму сплаченого судового збору в сумі 2102,00 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 12, 13, 80, 81,82, 89, 128, 131, 141, 223, 259, 263-265, 274-279, 280-284 ЦПК України, статтями 1166 ЦК України, статтею 107 Лісового кодексу України, статтями 16, 20-2,41,68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Осталовичі Перемишлянського району - 8132,05 грн. (вісім тисяч сто тридцять дві грн.) шкоди, завданої в результаті порушення вимог природоохоронного законодавства на користь Осталовицької сільської ради Перемишлянського району на р/р НОМЕР_1 , код платежу 24062100, МФО 24062100, ЗКПО 36848550.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Осталовичі Перемишлянського району на користь Державного підприємства «Бібрське лісове господарство» , р/р НОМЕР_2 , МФО 320478, ІПН 42 - судовий збір в розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві )гривень.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. В. Савчак