Справа № 682/697/20
Провадження № 2/682/472/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на непрацездатного батька,
23.03.2020 представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на непрацездатного батька.
В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, оскільки він є інвалідом другої групи, не працює, єдиним доходом є пенсія за інвалідністю. Крім того він є самотнім чоловіком похилого віку, має серйозні проблеми зі здоров`ям, витрачає багато коштів на ліки, побутовими предметами першої необхідності забезпечити себе не може. Оскільки його повнолітня працездатна донька не надає батькові ніякої матеріальної допомоги, позивач змушений звернутися до суду.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що посилання позивача на те, що він потребує матеріальної допомоги, є безпідставним, оскільки, згідно інформації державного реєстру прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 є власником кількох об`єктів нерухомого майна, а також здає в оренду земельну ділянку, яка йому належить.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому аргументи.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Вказував, що позивачем не доведено факт, що він є непрацездатним. Крім того, ОСОБА_3 не повідомив суд про наявні в нього об`єкти нерухомості та про отримання доходу від надання земельної ділянки в оренду. Крім того вказує, що незважаючи на перебування відповідача трималий час за межами України, вона доходу не отримує, а перебуває на утриманні матері з якою проживає. Враховуючи наведене, представник позивача просив відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14 серпня 1991 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_3 (а.с. 6).
Згідно даних довідки № 5, виданої КП «Славутська амбулаторія загальної практики сімейної медицини», ОСОБА_3 знаходився на амбулаторному лікуванні у вказаному медичному закладі та має захворювання (а.с. 8)
Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, оціночна вартість трикімнатної квартири площею 56,8 кв.м., яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , складає 393 040 грн. (а.с. 34).
Надаючи оцінку вказаним правовідносинам, суд враховує наступне.
Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.
Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України (далі СК України), повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказано, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним.
У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц зазначено, що для висновку чи потребують батьки матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.
Позивач вказував, що пенсія, які він отримує, є його єдиним джерелом доходу. Однак в судовому засіданні підтверджено належними доказами, що ОСОБА_3 є власником нерухомого майна, в тому числі земельної ділянки, яку надає в оренду, що свідчить про отримання позивачем додаткових коштів. Крім того, позивачем не доведено того, що він є непрацездатним та позбавлений можливості додаткового заробітку.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст.ст.180,181,182,183,192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 141, 263-265, 273, 352,354, 355 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову відмовити
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Процесуальні строки щодо подання апеляційної скарги та набрання рішенням законної сили підлягають обчисленню з урахуванням вимог Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)».

Суддя Шевчук В. В.