Справа № 408/501/20-ц
Провадження № 2-о/408/253/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Ришковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в смт. Біловодськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліпіцька Олена Григоріїна, заінтересована особа приватний нотаріус Станично-Луганського районного нотаріального округу Тіхонова Лариса Володимирівна про встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліпіцька О.Г., звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Валуйське Станично-Луганського району Луганської області, у віці 57 років померла ОСОБА_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 проживала з померлою однією сім`єю з жовтня 2013 року у будинку, який належить померлій, та розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 з 2019 року хворіла на онкологічне захворювання та потребувала стороннього догляду, а тому заявник ОСОБА_1 здійснювала постійний догляд за нею, взяла на себе витрати щодо лікування та після смерті здійснила поховання за власні кошти.

Після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 у заявника ОСОБА_1 виникло право на спадкування, як у особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Тому, 27 січня 2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса Станично-Луганською районного нотаріального округу Тіхонової Л.В. з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину. Однак, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю будь-яких документів, які підтверджують родинні зв`язки із померлою, та які підтверджують її право на спадкування.

А тому заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліпіцька О.Г.,звернулася до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини у період з жовтня 2013 року до дня смерті спадкодавця.

В судовому засіданні заявник та її представник присутніми не були, просили суд розглядати справу за їх відсутності.

Заінтересована особа до суду не з`явилася, просить суд розглядати справу без її участі, заперечень щодо заяви не має, про що надала відповідну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягаю задоволенню, виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Валуйське Станично-Луганського району Луганської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 24.12.2019, виданим Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області /а.с.4/.

Смерть ОСОБА_2 настала через злоякісне новоутворення підшлункової залози, про що свідчить копія Лікарського свідоцтва про смерть №280 від 23.12.2019, виданого Станично-Луганським районним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи /а.с.13/.

Накладною №24, виданою ФОП ОСОБА_3 23 грудня 2019 року, підтверджується продаж ритуальних товарів та надання послуг на організацію та проведення поховання, замовником вказаний заявник ОСОБА_1 /а.с.20/1/.

Померлій ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом НМЕ 316309 виданим 20.12.2017 державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори /а.с.5/, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №108402779 /а.с.6-7/ та вбачається із копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок /а.с.8-12/.

Заявник ОСОБА_1 та померла ОСОБА_2 з жовтня 2013 року спільно проживали у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою №334 від 28.01.2020, виданою виконкомом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області /а.с.15/.

Як вбачається із довідки №905007773 від 02.08.2016 року заявник ОСОБА_1 була зареєстрована за зазначеною адресою як внутрішньо переміщена особа з 02 серпня 2016 року /а.с.16/.

На день смерті ОСОБА_2 та на протязі 6 місяців разом з нею ніхто не був зареєстрований, що підтверджується довідкою №335, виданою 28.01.2020 Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області /а.с.17/.

Згідно письмових показів ОСОБА_4 , які посвідчені секретарем виконкому Валуйської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_4 являється сусідом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю, за однією адресою, вела з нею спільне господарство, доглядала за нею та взяла на себе всі витрати щодо поховання /а.с.18/.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали аналогічні письмові пояснення, посвідчені секретарем виконкому Валуйської сільської ради /19-20/.

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Станично- Луганською районного нотаріального округу Тіхонової Л.В. №35/02-31 від 29.01.2020, заявнику ОСОБА_1 відмовлено в оформлені спадкових прав на майно після померлої ОСОБА_2 , оскільки не надано документів, які підтверджують факт спільного проживання з померлою /а.с.14/.

Згідно листа приватного нотаріуса Станично- Луганською районного нотаріального округу Тіхонової Л.В. №63/01-16, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), 27 січня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом відкрито спадкову справу №8/2020, заяв інших спадкоємців не надходило, щодо заповітів та спадкових договорів інформація відсутня (а.с.60, 66, 67).

У своїй заяві метою встановлення факту спільного проживання заявник зазначає, із посиланням на ст. 1264 ЦК України, про черговість спадкування за законом особами, які проживають із спадкодавцями однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 21 «при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Пунктом 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, якщо від цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , більше п`яти років підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які повністю узгоджуються з письмовими поясненнями свідків, які підтвердили, що ОСОБА_1 мешкала разом із ОСОБА_2 однією сім`ю з жовтня 2013 року, спільно проводили час, вели господарські справи, мали спільний бюджет, тобто були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту постійного проживання має для заявника юридичне значення і потрібне для реалізації спадкових прав.

Таким чином, суд вважає за можливе заяву задовольнити та встановити факт, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , не менше п`яти років і до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-265 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліпіцька Олена Григоріїна, адреса: АДРЕСА_2 , заінтересована особа приватний нотаріус Станично-Луганського районного нотаріального округу Тіхонова Лариса Володимирівна, адреса: АДРЕСА_3 про встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини у період з жовтня 2013 року до дня смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зокрема на апеляційне оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину (п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020).

Суддя Г. В. Булгакова