Провадження № 2/331/166/2020
Справа № 331/3069/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа акціонерний комерційний банк « Укрсоцбанк», про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2019 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Косякової З.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , з уточненнями від 18.11.2019 року ( а.с. 82), за результатами розгляду якого просила : поділити спільну сумісну власність подружжя у такий спосіб :

?визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 ;

?визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення за адресою : АДРЕСА_2 ;

?стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість Ѕ частини автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , у розмірі 112 087,00 грн.;

?стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість Ѕ частини автомобіля ВАЗ-2121, 1990 року випуску, у розмірі 60 208,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що сторони з 06.10.2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З грудня 2018 року шлюбні відносини фактично припинені, відповідач проживає окремо.

За період шлюбу подружжям набуто у власність таке нерухоме майно : житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 , вартістю 1 866 800,00 грн.; нежитлове приміщення за адресою : АДРЕСА_3 , приміщення № АДРЕСА_4 , загальною вартістю 1 053 885,00 грн. Зазначене нерухоме майно зареєстровано за відповідачем по справі.

Крім того, за період шлюбу подружжя набуто у власність таке рухоме майно : автомобіль Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 ; автомобіль ВАЗ-2121, 1990 року випуску. Зазначене рухоме майно зареєстроване за відповідачем по справі та знаходиться у його особистому користуванні.

На будь-які, запропоновані позивачем, варіанти розподілу сумісно нажитого майна, відповідач відмовляється ; свої варіанти розподілу майна не пропонує, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Як на правові підстави заявлених вимог позивач посилається на статті 60,70,71 СК України, положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя».

4 листопада 2019 року від відповідача по справі до суду надійшов відзив на позов ( а.с.61-62).

З відзиву вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими з таких підстав.

По-перше, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто борг у розмірі 180 000,00 доларів США. Отримані у ОСОБА_4 грошові кошти були використані для розвитку бізнесу, дохід від якого використовувався в інтересах сім`ї. Отже, отримані у борг гроші, є спільним боргом подружжя, який повинен враховуватись під час поділу майна. На виконання рішення суду ним передано ОСОБА_4 нежитлове приміщення за адресою : АДРЕСА_2 , яке було оцінено сторонами у 35 000,00 доларів США. До сплати залишилось 144 690,00 доларів США.

По-друге, позивачем звітів про оцінку спірного майна не надано. Надані суду звіти про діапазон цін є неналежними доказами по справі. Обов`язок із доведення ринкової вартості майна, яке підлягає поділу, як на думку відповідача, покладається на позивача, оскільки він взагалі не вважає за доцільне ділити майно.

Заяви, клопотання.

Одночасно з первісним позовом позивачем подано суду заяву про витребування у відповідача ОСОБА_2 належним чином посвідчених копій документів про реєстрацію спірних транспортних засобів - автомобілів : Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 ; автомобіль ВАЗ-2121, 1990 року випуску ( а.с.6).

20 вересня 2019 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи ( а.с.34).

18 жовтня 2019 року від адвоката Ями Д.М. представника ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 ( а.с.132-133).

31 жовтня 2019 року від представника позивача адвоката Косякової З.М. до суду надійшла заява про забезпечення позову ( а.с.54).

10 лютого 2020 року від представника позивача адвоката Косякової З.М. до суду надійшла заява про залишення без розгляду позову її довірителя в частині поділу автомобіля ВАЗ-2121 ( а.с.196).

Процесуальні дії суду по справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2019 року провадження у цій справі відкрито ; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження ; справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання ( а.с.25-26).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2019 року у підготовчому судовому засіданні проголошено перерву ; продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі до 18 листопада 2019 року ( а.с.43-44).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2019 року заяву представника позивача адвоката Косякової З.М. про забезпечення позову задоволено ; накладено арешт на : житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення за адресою : АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 ; автомобіль Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 21.05.2015 ; автомобіль ВАЗ-2121, 1990 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_2 03.06.2016 року ( а.с.55-58).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2019 року виправлено описку, що міститься в резолютивній частині ухвали суду від 31 жовтня 2019 року; викладено другий абзац резолютивної частини ухвали суду від 31 жовтня 2019 року про забезпечення позову в такій редакції : « Накласти арешт на житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення за адресою : АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 ; автомобіль Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_6 ; паспортні дані : серія НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 10 вересня 1998 року ; ІПН НОМЕР_3 ) 21.05.2015 ; автомобіль ВАЗ-2121, 1990 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_6 ; паспортні дані : серія НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 10 вересня 1998 року ; ІПН НОМЕР_3 ) 03.06.2016 року». ( а.с.72-73).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року заяву ОСОБА_4 в особі представника адвоката Ями Д.М. про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 , залишено без розгляду ( а.с.145-146).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року підготовче провадження по цій справі закрито, справу призначено до розгляду по суті ( а.с.147).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 8 січня 2020 року до участі в цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено ЗОФ АКБ « Укрсоцбанк» ( а.с.162-163).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ЗОФ АКБ « Укрсоцбанк», про поділ майна, в частині позовної вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість Ѕ частини автомобіля ВАЗ-2121, 1990 року випуску, залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ЗОФ АКБ « Укрсоцбанк», про поділ майна подружжя, у такий спосіб: визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 ; - на Ѕ частку нежитлового приміщення за адресою : АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 ; - стягнути з ОСОБА_2 на її користь вартість Ѕ частини автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 Р.В., ДНЗ: НОМЕР_1 ( а.с.197).

В суді представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених по тексту позову.

Відповідач та його представник , кожен в окремості, в суді проти позову заперечують з підстав, викладених по тексту відзиву на позов ; у задоволенні позову просять відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Пояснень на позов не надав.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року за реєстр. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до статей 55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частин п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06 жовтня 2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 06.10.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя , актовий запис № 292 ( а.с.7).

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 30.05.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя , актовий запис № 276 ( а.с.8).

З грудня 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинено. З цього ж часу ОСОБА_2 мешкає окремо від позивача за адресою : АДРЕСА_6 .

В суді встановлено та не заперечується сторонами, що під час шлюбу ними було набуто у власність майно : житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 07.09.2007 року; нежитлове приміщення за адресою : АДРЕСА_3 , приміщення №№ НОМЕР_4 30.10.2017 року, автомобіль Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 ; автомобіль ВАЗ-2121, 1990 року випуску.

Все вищевказане майно має статус спільної сумісної власності подружжя, проте за згодою подружжя все придбане майно, як рухоме, так і не рухоме, було оформлено на ім`я ОСОБА_2 .

Статус спірного майна сторонами в суді не оспорювався.

Спірні правовідносини врегульовані такими нормами матеріального права.

Відповідно до ст. 60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до положень ч.1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Частиною першою ст.69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Предметами поділу спільного майна подружжя в даному конкретному випадку є : житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення за адресою : АДРЕСА_3 , приміщення №№ НОМЕР_4 та автомобіль Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 .

На підставі встановлених в суді обставин та наведених норм сімейного права, суд вважає, що запропонований позивачем спосіб поділу об`єктів нерухомого майна базується на положеннях статті 70 СК України, а отже є прийнятним, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину, як житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 , так і нежитлового приміщення за адресою : АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , та стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1

Між тим, відповідач проти поділу житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 у спосіб, запропонований позивачем, заперечував з тих підстав, що ОСОБА_1 не доведена ринкова вартість вказаного об`єкту нерухомого майна. Крім того, у відзиві на позов відповідачем зазначено, що він взагалі не вважає за доцільне щось ділити, маючи на увазі майно, набуте подружжям за час шлюбу.

В свою чергу, позивачем було надано суду Звіт суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 ( сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 14.04.2016 р. № 297/16) про діапазон ймовірної вартості вищевказаного об`єкта нерухомості від 27 березня 2019 року ( далі Звіт), з висновку якого вбачається, що найбільш ймовірною середньозважена ринкова вартість об`єкта оцінки за адресою : АДРЕСА_1 , становить 1 866 800,00 грн. ( а.с.89-100).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із змісту наведеної норми цивільного процесуального права, у разі, якщо відповідач заперечує проти наданої позивачем оцінки об`єкта нерухомого майна, як в даному випадку, він повинен надати суду доказ на підтвердження оцінки такого об`єкта нерухомості, який би спростовував позицію позивача з цього питання. Проте, будь-якого іншого доказу на підтвердження ринкової вартості вищевказаного об`єкта нерухомого майна відповідачем суду не надано, а тому судом приймається до уваги наданий позивачем Звіт від 27 березня 2019 року.

З приводу заперечень відповідача щодо розподілу об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , слід зазначити таке.

Як на підставу своїх заперечень ОСОБА_2 посилається на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2019 року, яке було ухвалено в рамках провадження № 2/331/815/2019 ( ЄУН 331/1008/19), та подальші його дії щодо передачі вказаного об`єкту нерухомості ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу, встановленого судовим рішенням.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2019 року, яке набрало законної сили 11.04.2019 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 10.02.2017 р. в сумі 180 000,00 доларів США та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 605,00 грн. ( а.с.137-140).

З Акту державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Луць А.Ю. від 24 травня 2019 року при примусовому виконанні виконавчого документа № 2/331/815/19 від 17.04.2019 року виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 35 310,00 доларів США вбачається, що сторонами ВП 59142233 була досягнута згода такого змісту. Боржник ОСОБА_2 передає нежитлове приміщення № АДРЕСА_7 стягувачеві ОСОБА_4 в рахунок повного погашення боргу в сумі 35 310,00 доларів США за виконавчим документом № 2/331/815/19 від 17.04.2019 року виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ( а.с.142-143).

В суді відповідач пояснив, що отримані у ОСОБА_4 гроші були використані для розвитку бізнесу, дохід від якого повністю використовувався в інтересах сім`ї, і є спільним боргом подружжя, який повинен враховуватися під час поділу майна.

Представник позивача в суді пояснила, що зі слів її довірителя їй стало відомо про існування судового рішення від 11 березня 2019 року під час розгляду цієї справи. До участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики її залучено не було. Про існування будь-яких боргових зобов`язань перед ОСОБА_4 їй нічого не відомо. А виконання судового рішення у спосіб передачі стягувачеві об`єкту нерухомого майна, який є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та предметом розгляду цієї справи, без узгодження цього питання з позивачем, як на думку представника позивача, є спробою позбавити ОСОБА_1 її законного права на поділ майна подружжя та отримання належної їй частки нерухомого майна.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у пункті 30 зазначив, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63,ч.1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі».

В суді під час розгляду цієї справи встановлено, що в період шлюбу подружжям ОСОБА_6 було придбано нежитлове приміщення № АДРЕСА_7 . Вказаний об`єкт нерухомості має статус спільного майна подружжя, а отже відповідач ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 , розпорядившись вказаним об`єктом нерухомого майна, порушив вимоги частини першої статті 63, частини першої статті 65 СК України. На підставі викладеного, враховуючи принцип рівності прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, при поділі майна подружжя у цій справі суд враховує об`єкт нерухомості , а саме нежитлове приміщення № АДРЕСА_7 .

Стосовно поділу спільного майна подружжя, а саме автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації замість належної їй Ѕ частки об`єкту рухомого майна, слід зазначити таке.

Виходячи із позову та заяви про його уточнення ( а.с.82), ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь вартість Ѕ частки спірного об`єкту нерухомості у розмірі 112 087,00 грн., відповідно до чого , як зазначає позивач, середня вартість автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, становить 9 150,00 доларів США, що є еквівалентом 224 175,00 грн.

На підтвердження наведеної вартості вказаного автомобіля позивачем надані роздруківки вартості подібних автомобілів ( а.с.83-88).

В свою чергу, відповідач проти такої оцінки вартості спірного рухомого майна заперечує, вважає, що позивач на підтвердження своїх доводів надав докази, які є неналежними з точки зору положень статті 77 ЦПК України. При цьому, надав суду Звіт № 15/01/2020 про оцінку та визначення ринкової вартості автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , складений фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 ( далі- Оцінювач)( сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 792/18 від 16.10.2018) ( а.с.175-195).

В результаті виконаних робіт і розрахунків Оцінювач прийшов до висновку, що ринкова вартість автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , станом на 21.01.2020 року становить ( без урахування ПДВ) : 168 981, 80 грн.

Отже, оцінка вартості спірного рухомого майна, надана сторонами, відрізняється.

Аналізу підлягають докази, на які посилаються сторони з цього питання, в сенсі статей 77-80 ЦПК України.

Досліджений в суді Звіт № 15/01/2020 про оцінку та визначення ринкової вартості спірного автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , складений фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 , за своїм змістом відповідає п.п.4.2.-4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів,затверджених Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2009 № 1335/5/1159, Національному стандарту № 1 «Загальні принципи оцінки майна та майнових прав», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440.

Звіт складений особою, повноважною на проведення практичної діяльності з визначення оціночної вартості, в тому числі об`єктів нерухомості, що підтверджується відповідним сертифікатом ( а.с.194, 195).

Заперечень від позивача стовно наданого стороною відповідача доказу щодо оцінки спірного об`єкту рухомості, наданого відповідачем, до суду не надходило

На підставі викладеного, суд приймає до уваги наданий відповідачем доказ, оскільки він є належним та допустимим.

Доказом, на який посилається позивач, є інформація з мережі Інтернет щодо вартості подібних автомобілів.

Судом не приймається до уваги вказана інформація в якості доказу з огляду на те, що вона отримана з неофіційних джерел, не стосується конкретного об`єкту, який в тому числі є предметом поділу, відповідно до чого не може бути покладена в основу судового рішення по цій справі.

На підставі викладеного, суд вважає, що в цій частині позовна вимога підлягає частковому задоволенню, а отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в якості грошової компенсації за Ѕ частину автомобіля Suzuki моделі Grand Vitara, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 84 490,90 грн.

Судові витрати між сторонами суд розподіляє у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби ( COVID -19) від 30 березня 2020 року № 540-ІХ ( далі Закон № 540-ІХ).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу ХІІ « Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID -19, строки, визначені статтями 49,83,84,179,178,179,180,181,185,210,222,253,284,325,354,357,360,371,390,393,395,398,407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, подання заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) у такий спосіб.

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_5 ) право власності на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_5 ) право власності на Ѕ (одну другу) частину нежитлового приміщення за адресою : АДРЕСА_5 , АДРЕСА_8 НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_5 ) грошову компенсацію замість її Ѕ ( однієї другої) частки автомобіля Suzuki моделі Grand Vitara, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 84 490,90 грн. ( вісімдесят чотири тисячі чотириста дев`яносто гривень 90 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 9 605,00 грн. ( дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень 00 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 4 травня 2020 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID -19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя: Н.Г.Скользнєва

23.04.2020