Справа № 464/1524/20
пр.№ 2/464/835/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/1524/20

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: розірвання шлюбу

Обставини справи

Позивач у березні 2020 року звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою зареєстрований 05 жовтня 2012 року, покликаючись на припинення сімейних стосунків.

Ухвалою суду від 08 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачка висловила свою позицію щодо позову, такий підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Вказане викладено у заяві відповідачки від 29 квітня 2020 року, направленій суду засобами поштового зв`язку.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст.21 СК України).

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 808 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ). У шлюбі мають двох дітей, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України).

Отже можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності згоди чоловіка чи жінки на такий союз не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Позивач у позові покликається, що одруження виявилось невдалим через різні погляди на життя, несумісність характерів, постійними сварками, у зв`язку із чим почуття любові та поваги один до одного втрачено. Шлюб між ними існує формально, вони вже більше шести місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, наміру зберегти сім`ю та продовжувати подружні стосунки у них немає. Стверджує, що подальше збереження шлюбу та спільне життя з відповідачкою є неможливим внаслідок стійкого розладу подружніх стосунків, що суперечить його інтересам. Вказане відповідачкою не заперечено, яка, в свою чергу, підтримала вимоги про розірвання шлюбу.

Отже наведені обставини свідчать, що вільної згоди між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать їх інтересам, а шлюб існує формально. Підстав сумніватися у волевиявленні сторін немає. Шлюб слід розірвати, задоволивши вимоги позивача.

Судові витрати

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачкою визнано позов до початку розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами, суд дійшов переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 420,40 гривень. Також в порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 420,40 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05 жовтня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 808.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 420,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 420,40 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, який продовжується на строк дії карантину. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 04 травня 2020 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко