справа № 631/1313/19
провадження № 2/631/389/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т.М.

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 04 жовтня 2014 року Виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 31.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 січня 2020 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбудо розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 07 лютого 2020 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було зупинене та надано сторонам строк для примирення відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України.

12 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, яка була зареєстрована за вхідним № 2618/20-вх., відповідно до якої просив поновити провадження по справі за його позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у зв`язку з його примиренням з відповідачем.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 травня 2020 року провадження у справіз єдиним унікальним № 631/1313/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу поновлено та призначено підготовче засідання по справі на 25 травня 2020 року.

Сторони по справі у підготовче судове засідання не з`явилися хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись відповідно до вимог приписів Цивільного процесуального кодексу України.

ОСОБА_1 12 травня 2020 року через канцелярію суду надав заяву, що яка зареєстрована за вхідним № 2620/20-вх., відповідно до якої просив суд його позовну заяву про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 залишити без розгляду, у зв`язку із тим, що вони з відповідачем примирилися.

Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду,виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість звернутися до суду з цивільним позовом.

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Приписами частини 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів рівною мірою стосується й права такої особи на залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, вивчивши заяву позивача, суд вважає за можливе її задовольнити та залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбубез розгляду.

Одночасно, суд вважає за необхідно роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 2 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України, статтями 4, 13, 257, 260, 261, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Нововодолазький районний суд Харківської області (відповідно до пункту 15.5 Розділу ХШ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України процесуальний строк апеляційного оскарження (стаття 354 Цивільного процесуального кодексу України) продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя: Т. М. Трояновська