КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи №761/2109/20
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/5940/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Іванченка М.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Чорнія Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Шевченківського районного суду м. Києва Савицького О.А.,

у цивільній справі №761/2109/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», Київська міська державна адміністрація, про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, за яким в порядку поділу майна подружжя просив визнати за собою право власності на Ѕ частину інвестиційних та майнових прав на об`єкти інвестування за договорами пайової участі в будівництві від 16.05.2005 року за №В-44-16-5-1 та №П-055, що були укладені між ОСОБА_2 та ТОВ «НДЦ Прогрес».

При подачі позовної заяви до матеріалів справи була додана квитанція про сплату судового збору в сумі 840,80 гривень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення недоліків, а саме: визначення ціни позову та сплати судового збору у розмірі 1% від ціни позову.

На виконання ухвали, ОСОБА_1 11.02.2020 року подав до суду першої інстанції нову редакцію позовної заяви із зазначенням ціни позову 322 028 гривень (половина вартості інвестиційних та майнових прав, право власності на які просив визнати за собою позивач) та квитанцію про доплату судового збору в розмірі 2 379,48 гривень, що разом з раніше сплаченим судовим збором становило 1% від визначеної ОСОБА_1 ціни позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу, у зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що ціною позову в даному випадку є загальна вартість інвестиційних та майнових прав за договорами пайової участі в будівництві від 16.05.2005 року за №В-44-16-5-1 та №П-055 - 644 056 грн., а не Ѕ їх частина, а тому сума сплаченого позивачем судового збору не відповідає вимогам Закону та ухвалі суду від 22.01.2020 року.

Не погодившись з ухвалою суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначаючи щодо порушення судом норм процесуального права та посилаючись на те, що позивачем в повному обсязі виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, а саме: визначено ціну позову та сплачено судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, так як ухвала суду про усунення недоліків, вказівки щодо сплати конкретно визначеного розміру судового збору не містила. Відтак, позивач вказав ціну позову в розмірі 322 028 грн. та відповідно сплатив судовий збір згідно вимог Закону, на підтвердження надавши докази щодо сплати судового збору.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

На підставі ч. 13 ст. 7 та ст. 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга, підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України, згідно з п. 3 ч. 3 якої визначено, що в позовній заяві зазначається ціна позову, якщо останній підлягає грошовій оцінці.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Невідповідність позовної заяви вказаним вище вимогам є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху в ухвалі від 22.01.2020 року, суд першої інстанції зобов`язав позивача зазначити ціну позову та сплатити судовий збір в розмірі 1% від ціни позову.

Вимог щодо сплати точної суми судового збору за правилами ч. 2 ст. 185 ЦПК України ухвала суду від 22.01.2020 року не містила.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Зі змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 ставив питання щодо визнання за собою права власності а Ѕ частини інвестиційних та майнових прав на об`єкти інвестування за договорами пайової участі в будівництві від 16.05.2005 року за №В-44-16-5-1 та №П-055. Визначаючи вартість Ѕ частини інвестиційних та майнових прав в сумі 322 028 грн. Будь-яких вимог щодо іншої частини майнових прав позивачем не заявлено.

Відтак, висновок суду першої інстанції про необхідність сплати судового збору, виходячи з ціни позову 644 056 грн., на думку колегії суддів, не ґрунтується на вимогах чинного процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві лише у разі невиконання заявником вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що позивач у строки визначені судом першої інстанції усунув недоліки, які були зазначені судом, а саме: вказав ціну позову та сплатив судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, то правових підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу за правилами ст. 185 ЦПК України у суду першої інстанції не було.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі,підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду в силу положень ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.7, 369, 374, 379, 381, 384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Чорнія Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття. Оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: