Справа № 259/39/14-ц
Провадження № 6/185/64/20
У Х В А Л А

01 жовтня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі ЄУ № 259/39/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулось до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі ЄУ № 259/39/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В поданій заяві товариство зазначає, що заочним рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року у справі № 259/39/14-ц позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, cтягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML101/746/2007 від 17.04.2007, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 198062,80 доларів США, заборгованості по нарахованим та не сплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 23057,00 доларів США., пеню у розмірі 1583115, 96грн ; стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» половину судового збору в сумі 1720,50грн.; стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» половину судового збору в сумі 1720,50грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року у справі №259/39/14-ц (провадження №2-в/185/14/19) відновлено втрачене судове провадження в частині рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року у справі №259/39/14-ц.

Ухвалою суду від 27.02.2019 замінено Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», стягувача у справі № 259/39/14-ц з виконання заочного рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року, його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», , місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф. 32, м. Київ, 04112.

Відповідно до відповіді Куйбишевського РВ ДВС міста Донецька ГТУЮ у Донецькій області повідомляє, що відповідно до даних АСВП та ЄДРВП не міститься відомостей про виконавчі провадження по виконавчому листу № 259/39/14-ц виданого Куйбишевським районним суом м. Донецька про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Первісним кредитором до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» оригінали виконавчих листів не передавалися, що підтверджується Актом про передачу. В зв`язку з тим, що сума боргу не стягнута, виконавчі документи не виконані заявник звертається до суду.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 433 ЦПК України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши доводи пред`явленої заяви та перевіривши їх наданими доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень нової редакції Цивільного процесуального кодексу України, яка набрала чинності 15.12.2017, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Заочним рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року у справі № 259/39/14-ц позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, cтягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML101/746/2007 від 17.04.2007, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 198062,80 доларів США, заборгованості по нарахованим та не сплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 23057,00 доларів США., пеню у розмірі 1583115, 96грн ; стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» половину судового збору в сумі 1720,50 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» половину судового збору в сумі 1720,50грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року у справі №259/39/14-ц (провадження №2-в/185/14/19) відновлено втрачене судове провадження в частині рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року у справі №259/39/14-ц.

Ухвалою суду від 27.02.2019 замінено Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», стягувача у справі № 259/39/14-ц з виконання заочного рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року, його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», , місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф. 32, м. Київ, 04112.

Як вбачається з відповіді № 14.19-20/10483/23991 від 23.05.2019 Слов`янського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області, на його покладено виконання функцій Куйбишевського РВ ДВС міста Донецька ГТУЮ у Донецькій області, відповідно до даних АСВП та ЄДРВП не міститься відомостей про виконавчі провадження по виконавчому листу № 259/39/14-ц виданого Куйбишевським районним судом м. Донецька про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Згідно із актом, складеним ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 25.11.2019, станом на день складення акту виконавчий лист по справі № 259/39/14-ц, що виданий Куйбишевським районним судом м. Донецька, з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не надходив.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин втрати виконавчого листа та пропущення строку для його пред`явлення до виконання заявником не надано і посилань на їх наявність не наведено.

Відповідно до ст. 22 наведеного ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції ЗУ № 2677-VI, відповідно до якої виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 22 наведеного ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції ЗУ № 2677-VI строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлювалися для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Частиною ж 3 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції ЗУ № 2677-VI передбачалося, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

05.10.2016 набув чинності ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 наведеного Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно із ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Разом із тим, відповідно до ч. 5 ст. 15 чинної редакції ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача «ОТП Факторинг Україна», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником.

Суд не може залишити поза увагою той факт, що право вимоги до боржників за кредитним договором, на підставі якого судом було стягнуто заборгованість, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набув ще у вересні 2017 року, проте питання про заміну стягувача перед судом порушив тільки у січні 2019 року, а питання про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у листопаді 2019. При цьому певних непереборних обставин, які унеможливили вчасне звернення до суду, тобто до спливу передбаченого строку, поновлення якого вимагається, заявником не наведено.

З матеріалів справи не вбачається надання заявником належних та допустимих доказів, які свідчать про втрату виконавчого документу.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г).

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Таким чином судовим розглядом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні.

Відмова у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання має наслідком і відмову у видачі його дублікату.

Керуючись ст. 260, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі ЄУ № 259/39/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко