Справа № 379/90/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Штельмах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа: сектор державної реєстрації Таращанської РДА Київської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд:

-визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №;609278 площею 1.0400 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :03:001:0044, що виданий 22.08.2005 року Таращанською РДА Київської області на ім`я ОСОБА_1 ,

-скасувати реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 44 з номером запису про право власності/довірчої власності-20677223,

-скасувати державну реєстрацію іншого речового права з номером запису - 20677251.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначає, що йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 609278 належить земельна ділянка, розташована в с. Круті Горби Таращанського району Київської області, площею 1.0400 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0044.

Державний акт на зазначену земельну ділянку зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренді за № 21.05.333.00017 та видано 22 серпня 2005 року.

Маючи намір виділити належну йому земельну ділянку в натурі, в грудні 2019 року, за участі спеціалістів ПТІ «АЛ-МАЗ» та представників земельної комісії сільської ради, при відновленні меж, було виявлено, що дана земельна ділянка накладається на лісосмугу (черешні) та автодорогу Круті Горби - Велика Березянка . В зв`язку з вищевикладеним, через неможливість фактичного виділення в натурі та використання земельної ділянки за цільовим призначенням, неможливості вирішення цього питання в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи, належно повідомлений, подав до суду клопотання з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, у своєму поясненні просить розглянути справу без участі представника сектору, а щодо задоволення позову покладається на розсуд суду.

На підставі ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, оцінивши докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 609278 від 22.08.2005 позивачу належить земельна ділянка площею 1.0400 га, розташована в с. Круті Горби Таращанського району, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0044.

Державний акт на зазначену земельну ділянку зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди земель за № 21.05.333.00017 (а.с.9). Право власності позивача зареєстровано 25.05.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 244 з номером запису про право власності/довірчої власності - 20677223.

25.05.2017, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права №207676144 від 28.04.2020, державним реєстратором - приватним нотаріусом Федкевич Н.М., Таращанський районний нотаріальний округ, Київська область було зареєстровано інше речове право на належну позивачу земельну ділянку, розташовану в с. Круті Горби Таращанського району площею 1.0400 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0044, номер запису про інше речове право: 20677251. Підстава виникнення іншого речового права - договір оренди землі, серія та номер: б/н, укладений між 15.02.2017 між позивачем та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лука» (а.с.49-50).

В грудні 2019 року позивач, маючи намір виділити належну йому земельну ділянку в натурі, звернувся до ПП «АЛ-МАЗ».

Так, при відновленні меж даної земельної, з метою виділення її в натурі, за участі спеціалістів ПП «АЛ-МАЗ» та представників земельної комісії сільської ради було виявлено, що дана земельна ділянка накладається на лісосмугу (черешні) та автодорогу Круті Горби - Велика Березянка , а тому її використання за цільовим призначенням є неможливим, а також неможливо входження до приватної власності доріг, проїздів і т.д, оскільки це порушує чинне законодавство. В зв`язку з цим, комісія 01.12.2019 рекомендувала позивачу звернутися до сесії сільської ради щодо вирішення по суті питання обліку, надання іншої рівноцінної земельної ділянки, або прийняття іншого законного рішення (а.с. 11).

Позивач, слідуючи рекомендаціям комісії, звернувся до Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області із заявою щодо обміну земельної ділянки, яка рішенням № 561-45-VІІ від 27.12.2019 вирішила зобов`язати ОСОБА_1 скасувати в судовому право власності на належну йому земельну ділянку та надати йому земельну ділянку рівноцінну вилученій з його користування в полі №10 (а.с.10).

05.05.2020 між позивачем та СТОВ «Лука» укладено додаткову угоду про дострокове розірвання Договору оренди земельної ділянки №б/н від 15.02.2017. Припинення іншого речового права зареєстровано 06.05.2020 державним реєстратором Таращанської РДА Київської області та внесено відомості до державного реєстру 08.05.2020, індексний номер рішення: 52179708.

В зв`язку з вищевикладеним, через неможливість фактичного виділення в натурі та використання належної позивачу земельної ділянки за цільовим призначенням,а також вирішення питання щодо визнання недійсним Державного акту на зазначену вище земельну ділянку, як підставу для заміни раніше виділеної земельної ділянки на іншу, в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Статтею 78 Земельного кодексу України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності».

Суб`єктами права власності на землю, згідно п.а ч.1 ст.80 Земельного кодексу України є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності.

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України «Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу,ренти,дарування,міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г)прийняття спадщини;

ґ)виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю)».

Згідно ч.1 та 2 ст.116 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент видачі Державного акта) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації,в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування».

Відповідно до положень ч.1ст.125 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент видачі Державного акта) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Ст. 125 ЗК України (в ред. чинній на 25.05.2017) передбачала, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації.

Так, позивач є дійсним власником земельної ділянки площею 1.0400 га, яка розташована в с. Круті Горби Таращанського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0044. Проте, як виявилося згодом, дана земельна ділянка не може бути виділена в натурі, оскільки її межі накладаються на лісосмугу (черешні) та автодорогу Круті Горби - Велика Березянка , а тому її використання за цільовим призначенням є неможливим, що порушує його право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 316 ч. 1 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частина перша ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України).

І згідно із ст. 393 ЦК України, державний акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується.

Відповідно до положень ч.2 ст.90 Земельного кодексу України «Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом».

За таких обставин виданий позивачу Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №609278, площею 1.0400 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :03:001:0044, що виданий 22.08.2005 року Таращанською РДА Київської області підлягає визнанню недійсним, а державна реєстрація такого права від 25.05.2017, номер запису про право власності/довірчої власності - 20677223 - скасуванню, а тому в цій частині його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Дане узгоджується також із практикою ВС України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року №, 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, ЗО, 87- 90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками; про визнання недійсними угод купівлі-продажу, дарування, застави, обміну, ренти земельних ділянок, договорів довічного утримання, за якими набувачеві передаються у власність земельні ділянки, укладених із порушенням встановленого законом порядку.

Також, з висловленою правовою позицією Верховним Судом України у постанові від 4 червня 2014 р. у справі № 6-46цс14, державні акти на право власності на земельні ділянки можуть визнаватися судами недійсними з метою захисту порушених прав на землю без визнання недійсним рішення органу влади, на підставі якого такий акт виданий, у випадках видання державних актів на право власності на земельні ділянки з порушенням вимог закону, всупереч рішення чи угодам. У цьому разі таке визнання є, на думку суду, належним та самостійним способом поновлення порушених прав на земельну ділянку в судовому порядку.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції на момент розгляду справи судом) у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Позивач у своїх позовних вимогах просить суд скасувати державну реєстрацію іншого речового права з номером запису - 20677251, проведену 25.05.2017 державним реєстратором - приватним нотаріусом Федкевич Н.М., Таращанський районний нотаріальний округ, Київська область, щодо належної позивачу земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки №б/н від 15.02.2017.

Проте, враховуючи, що інше речове право припинено на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки №б/н від 15.02.2017, про що зареєстровано 06.05.2020 державним реєстратором Таращанської РДА Київської області та внесено відомості до державного реєстру 08.05.2020, індексний номер рішення: 52179708, вимоги позивача в частині скасування державної реєстрації іншого речового права з номером запису - 20677251 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 10, 12, 13, 18, 19, 76, 81, 95, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, статтями 78, 80, 81, 90, 116, 125, 152, 155 ЗК України, статтями 316, 317, 319, 321, 392, 393 ЦК України, ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа: сектор державної реєстрації Таращанської РДА Київської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку - задовольнити частково.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 609278 площею 1.0400 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :03:001:0044, що виданий 22.08.2005 року Таращанською РДА Київської області на ім`я ОСОБА_1

Скасувати державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна - реєстраційний номер 244 з номером запису про право власності - 20677223.

В решті позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін