РІШЕННЯ

іменем України

28 травня 2020 рокуСправа №451/386/19
Провадження № 2/451/163/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/386/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

15 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Хмільно Радехівського району Львівської області померла баба позивачки - ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 29 травня 1998 року Хмільнівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Згідно даних, викладених у довідці Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області №777 від 03.08.2017 року, ОСОБА_5 , постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 і на день її смерті, разом із нею проживали та були зареєстровані, окрім інших - ОСОБА_1 . У склад спадкового майна увійшло право власності на земельні ділянки загальною площею 1,5726 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, які належали ОСОБА_5 та про що зазначено у Державному акті на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №002580, виданого 12.04.2000 року. Після смерті ОСОБА_5 , залишилася спадкова маса, а заповіт від імені померлого не посвідчувався, має місце спадкування майна померлої за законом і спадкоємцем першої черги є сторони у справі. ОСОБА_1 після смерті своєї баби ОСОБА_5 , шляхом проживання із нею постійно, і на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступила у фактичне володіння спадковим майном, зокрема взяла на зберігання правовстановлюючі документи та опікується спадковим майном. Позивач зазначає, що у органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, оскільки вважала, що спадкові права після смерті баби вона набула автоматично. Так само вона не зверталася і до нотаріуса із заявою про відмову прийняття спадщини. Таким чином, позивач зазначає, що вона пропустила визначений законодавцем строк для прийняття спадщини і вагомих причин, за наявності яких можна було б клопотати про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, немає. Позивач зауважує, що окрім наведеного вище, вона, хоча і є належним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 , проте, із-за відсутності належних правовстановлюючих документів (вказаний Державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця), не може реалізувати свої майнові права спадкоємця у позасудовому порядку, а тому вимушена звернутися з позовом до суду. Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку загальною площею 1,5726 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 0,5440 га та 1,0287 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, які належали ОСОБА_5 , на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії III-ЛВ №002580, виданого 12.04.2000 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.56).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.64-67). Скерували суду заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю, просили розгляд справи проводити без їх участі (а.с.40,42,44,57,68,69).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив позивач.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Хмільно Радехівського району Львівської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 29 травня 1998 року Хмільнівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.18).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 видане Хмільнівською сільською радою Львівської області, вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_8 (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 , виданого 1 вересня 1984 року відділом ЗАГС Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.16).

З свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 видане повторно відділом ЗАГС Хмільнівської сільської ради Львівської області, вбачається, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батько - ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_5 (а.с.17).

Згідно довідки, виданої виконкомом Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області №777 від 03.08.2017 року, ОСОБА_5 , постійно по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 і на день її смерті, разом із нею проживали та були зареєстровані: ОСОБА_8 - невістка, ОСОБА_1 - внучка, ОСОБА_2 - чоловік внучки, ОСОБА_11 - правнучка, ОСОБА_12 - правнучка (а.с.19).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії IІІ-ЛВ №002580, виданого 12.04.2000 року головою Радехівської районної ради народних депутатів на підставі рішення Х сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 25.02.2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9516, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,5726 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_5 (а.с.20 - 20 зворот).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_5 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265, 280,282,315 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку загальною площею 1,5726 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 0,5440 га та 1,0287 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, які належали ОСОБА_5 , на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії III-ЛВ №002580, виданого 12.04.2000 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , жителів АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 області, судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Радехівського районного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 28 травня 2020 року.