РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.

секретар судового засідання Капітонова А.Ф.,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивачу належить на праві приватної власності АДРЕСА_2 , у якій окрім неї зареєстрований її брат ОСОБА_2 , який не проживає у даному будинку. Реєстрація відповідача призводить до надмірного нарахування комунальних послуг та порушує право позивача на вільне користування та розпоряджання своєю власністю.

Ухвалою від 02.12.2019 року про справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, крім того пояснив, що у будинку, де проживає позивач він був близько десяти років тому, особистих речей не залишилось. Останні п`ятнадцять років проживає з дружиною за адресою: АДРЕСА_3 , даний будинок належить його тещі.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши сторони по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 29.11.2011 року, витягу №32712459 від 28.12.2011 року ОСОБА_3 належить АДРЕСА_2 .

З домової книги вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному будинку, але відповідно акту Органу самоорганізації населення Антонівської селищної ради м.Херсона квартальний комітет №11 від 31.08.2019 року за даною адресою не проживає.

Згідно з нормою ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За приписами ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмежень.

Таким чином, реєстрація відповідача в квартирі, що знаходиться у власності позивача, обмежує його право власності.

Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником майна, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-13, 81, 141, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІН НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин