Справа № 393/150/20
20 травня 2020 року смт. Новгородка
Новгородківський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,
за участю секретаря Макаренко Л.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк ''ПРИВАТБАНК'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Із змісту позовної заяви слідує, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 06.11.2018р., згідно якої отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з ''Умовами та правилами надання банківських послуг'', ''Тарифами Банку'', які викладенні на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
в т.ч. - 0,00 грн.- заборгованість за поточним тілом кредита;
- 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;
- 2958,11 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;
- 3144,21 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;
- 0,00 грн. - нарахована пеня;
- 0,00 грн. - нараховано комісії;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500 грн. - штраф (фіксована частина);
- 815,11 грн. - штраф (процентна складова).
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ ''ПРИВАТБАНК'', та змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою суду від 01.04.2020р. по даній справі відкрито провадження та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Представник позивача про розгляд справи був належним чином повідомлений. В матеріалах справи наявне клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи, а також просить суд розглянути справу без його участі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, у разі неявки відповідача.
Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясував наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частинами 3, 4 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як слідує із змісту позовної заяви та доданих до неї документів, 06.11.2018р. відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача та підписавши відповідну анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
в т.ч. - 0,00 грн.- заборгованість за поточним тілом кредита;
- 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;
- 2958,11 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;
- 3144,21 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;
- 0,00 грн. - нарахована пеня;
- 0,00 грн. - нараховано комісії;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500 грн. - штраф (фіксована частина);
- 815,11 грн. - штраф (процентна складова).
Доказів того, що відповідач був проінформований про зміни умов кредитування з використанням кредитної картки, позивач суду не надав.
Суд звертає увагу на те, що додані до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг взагалі не містять підпису відповідача, а інформація про паспорт споживчого кредиту у анкеті-заяві від 06.11.2018р. відсутня.
Як зазначено у позовній заяві, відповідач не виконував взятих на себе зобов`язань щодо повернення коштів за умовами кредиту в строки і порядку, визначені договором, тому станом на 20.12.2019р. у нього склалася перед позивачем певна заборгованість.
Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За визначенням ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч.2 ст.615 ЦК України).
Згідно з положеннями ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
Проте, суд виходить з того, що заборгованість за поточним ''тілом'' кредиту та заборгованість за простроченим ''тілом'' кредиту співвідносяться як загальне й окреме. Тому, суду не доведено позивачем правомірність стягнення простроченого ''тіла'' кредиту у вказаному розмірі за відсутності в цілому заборгованості поточним ''тілом'' кредиту.
При цьому відсотки, які повинні були нараховуватися за користування кредитними коштами відсутні, що теж свідчить про відсутність заборгованості за ''тілом'' (поточним тілом) кредиту. Тому, позов в частині стягнення простроченого ''тіла'' кредиту за відсутності в цілому заборгованості за поточним ''тілом'' кредиту не підлягає задоволенню.
З огляду на це для вирішення правомірності стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою, враховуючи відсутність у нього будь-якої заборгованості за основним кредитним зобов`язанням, суд керується положеннями ст. 534 ЦК України, нормами якої визначено черговість погашення вимог за грошовими зобов`язаннями: у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:
1). у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;
2). у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;
3). у третю чергу (в останнє) сплачується основна сума боргу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, за наведених положень ст. 534, ст. 625 ЦК України, наявність у відповідача заборгованості за пенею, штрафом та за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 можлива лише за наявності основної заборгованості за кредитом, яка, згідно з позовною заявою складає 0,00 грн. (поточне тіло кредиту).
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зважаючи на усе викладене та враховуючи відсутність у відповідача заборгованості за основним кредитним зобов`язанням (поточним тілом кредиту), а так само відсутність заборгованості за відсотками (простроченими відсотками), суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 525-527, 530, 534, 549, 612, 625, 626, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268, 272, 280-284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначенні ст.ст. 284, 354 ЦПК України (строк подання заяви про перегляд заочного рішення та строк на апеляційне оскарження), продовжуються на строк дії такого карантину.

Копію рішення направити сторонам.

Суддя Ю. РАЧКЕЛЮК