Справа № 263/7669/19
Провадження № 2/263/229/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря судового засідання Чапни А.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області Міністерства внутрішніх справ України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Веломото ЛТД» про визнання права власності на транспортний засіб, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального сервісного центру № 1441 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області Міністерства внутрішніх справ України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Веломото ЛТД» про визнання права власності на транспортний засіб моторолер марки « НОМЕР_1 », двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05.07.2008 року між ним та відповідачем ТОВ «Веломото ЛТД» було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу моторолера марки НОМЕР_4 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , за ціною 4514,40 грн. Вказаний правочин було укладено між сторонами у вигляді довідки-рахунку, виданої ТОВ «Веломото ЛТД» на ім`я ОСОБА_1 . Грошові кошти за придбаний моторолер сплачені ним та одержані касою торгівельної організації. Після придбання вказаного мотороллеру він вчасно не зареєстрував його в органах МВС, які здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів. Причиною такої бездіяльності була неналежна консультація позивача з цього приводу продавцем ТОВ «Веломото ЛТД» про необхідність здійснення такої реєстрації та його власну необізнаність з цього питання. У травні 2019 року він звернувся до територіального сервісного центру №1441 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області з метою отримання консультації з питання державної реєстрації належного йому транспортного засобу та здійснення державної реєстрації у разі необхідності. У відповідь на своє звернення він отримав відмову, мотивовану тим, що довідка-рахунок відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 941 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» виключена з переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. Оскільки провести реєстрацію права власності на придбаний моторолер на підставі довідки-рахунку № 427018 від 05.07.2008 року, виданої ТОВ «Веломото ЛТД» позивач не зміг, то він просить суд визнати за ним право власності на вищевказане рухоме майно в судовому порядку з метою його подальшої реєстрації у встановленому законом порядку в органах МВС України.

Ухвалою суду від 28.05.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Призначено підготовче судове засідання, роз`яснено право на подачу відповідачами відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.09.2019 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 13.12.2019 року замінено первісного відповідача - Територіальний сервісний центр № 1441 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області Міністерства внутрішніх справ України, на належного Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області Міністерства внутрішніх справ України ().

Від представника відповідача Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області Міністерства внутрішніх справ України до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень проти позову зазначила, що Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі Порядок). Вказаним порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення іх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Відповідно до п. 8 Порядку одним із документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є засвідчена в установленому законом порядку копія рішення суду, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Державна реєстрація транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу або технічного паспорта. Крім того, представник відповідача у своєму відзиві послалася на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року (Справа № 905/484/18), де суд зазначив про відсутність підстав та обставин для задоволення позову про визнання права власності на підставі ст.. 392 ЦК України, оскільки відповідач не ставить під сумнів наявність права власності позивача на спірне нерухоме майно, а сам позов не містить жодної вимоги саме до відповідача, позивачем не доведена неможливість реалізації ним свої прав.

Відповідач ТОВ «Веломото ЛТД» не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Від представника відповідача - Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області Міністерства внутрішніх справ України, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях, надісланих на адресу суду.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Веломото ЛТД» у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

05.07.2008 року ОСОБА_1 придбав у ТОВ «Веломото ЛТД» моторолер марки НОМЕР_4 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 вартістю 4514,40 грн.

На підтвердження даної угоди йому була видана довідка-рахунок серії НОМЕР_5 427018 від 05.07.2008 року.

Однак, придбавши даний моторолер, ОСОБА_1 своєчасно не зареєстрував його в установленому законом порядку.

Позивач у своєму позові посилається на те, що на даний час у нього виникла потреба у використанні вказанго транспортного засобу, у зв`язку з чим потрібно здійснити його реєстрацію.

Згідно з довідкою від 08.08.2018 року №31/5-1441-3675, виданою на ім`я ОСОБА_1 , начальником ТСЦ №1441 РСЦ МВС в Донецькій області ОСОБА_2 позивачу роз`яснено порядок здійснення державної реєстрації транспортного засобу. Зокрема зазначено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 941 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» довідка-рахунок виключена з переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, у зв`язку з чим позивачу відмовлено в реєстрації моторолера на підставі довідки-рахунку серії ДДР № 427018 від 05.07.2008 року. Також роз`яснено, що у разі незгоди з прийнятим рішенням, воно може бути оскаржено в судовому порядку.

Таким чином, з прийняттям Постанови КМУ № 941 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», на яку посилається ТСЦ № 1441 РСЦ МВС в Донецькій області, позивач втратив можливість на теперішній час зареєструвати за собою вищевказаний мотороллер та змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст. 77 ЦПК України).

За ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК Ураїни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди, тощо.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною першою статті 182 ЦК встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Згідно з пунктами 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року N 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Відповідно до п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників та документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін в реєстраційні документи.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори купівлі продажу, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; договори, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів: договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортні засоби договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішеннями власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило па транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноваженому органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем; договір купівлі-продажу транспортного засобу,укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів,за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення,розшуку та управління активами,одержаними від корупційних та інших злочинів.

У той же час, 18 листопада 2015 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 941 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ з питань реєстрації транспортних засобів», яка безпосередньо стосується скасування використання довідки-рахунку при купівлі-продажу та оформлення транспортних засобів.

У зв`язку з чим з 18 листопада 2015 року довідка-рахунок не є документом - підставою для здійснення операцій з транспортним засобом та не підтверджує право власності.

Таким чином, надана позивачем для реєстрації в травні 2019 року довідка-рахунок від 05.07.2008 року вже не була документом, що підтверджує факт придбання транспортного засобу.

Розглядаючи спір, що виник, буде правильним зробити висновок, що з боку ТСЦ № 1441 РСЦ МВС в Донецькій області цілком підставно відмовлено позивачу у перереєстрації транспортного засобу.

Висновок щодо правильності таких дій відповідача зроблений Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 803/336/16 .

Стосовно вимог позивача про визнання за ним права власності на моторолер внаслідок оспорювання цього права відповідачем суд зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

РСЦ МВС в Донецькій області діє на підставі Положення про Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1404, у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 19 травня 2017 року № 406.

Відповідно до Положення РСЦ МВС в Донецькій області у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, наказами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням.

РСЦ МВС в Донецькій області відповідно до покладених на нього завдань здійснює організаційне забезпечення та контроль процесу реєстрації транспортних засобів, обміну та видачі посвідчень водія, обліку та зберігання документів, що є підставою для їх видачі, контроль за наповненням Єдиного державного реєстру МВС (абз.15 п.4 Положення).

Обираючи спосіб захисту порушеного права, позивач, звернувшись до суду у даній справі з позовними вимогами до Регіонального сервісного центру МВС України в Донецькій області про визнання за ним права власності на транспортний засіб, не врахував положення ст. 392 ЦК України, оскільки відмова органу державної реєстрації прав в оформленні права власності на майно та видачі свідоцтва, у зв`язку з ненаданням необхідних документів для оформлення такого права, не є оспорюванням права власності на майно. Зокрема, сервісний центр не перебуває з позивачем у правовідносинах щодо здійснення ним прав володіння, користування та розпорядження майном, щодо якого заявлено позовні вимоги про визнання права власності, не оспорює та не претендує на таке право.

Така позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 червня 2011року у справі № 3-55гс11.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач ТОВ «Веломото ЛТД» оспорює набуття позивачем права власності на моторолер.

Твердження позивача про те, що РСЦ МВС не визнає і оспорює його право власності на моторолер не грунтуються на законі, оскільки у даному випадку ТСЦ РСЦ МВС, відмовляючи позивачу у реєстрації транспортного засобу, діяв як особа публічного права, покликана на виконання функцій держави стосовно контролю за дотриманням закону, а не як особа приватного права, а спірні правовідносини, що склалися між сторонами є публічно- правовим, а не приватно-правовими.

Згідно з п. 7 Порядку № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Позивач придбав моторолер 05.07.2008 року. Не заперечує ту обставину, що він своєчасно не звернувся до відповідного органу МВС для реєстрації транспортного засобу, оскільки йому не було роз`яснено необхідність здійснення такої реєстрації.

Аналізуючи вказані доводи позивача суд враховує, що з моменту придбання транспортного засобу та звернення позивача до сервісного центру пройшло майже одинадцять років. При цьому, ним не наведено обґрунтованих обставин, поважних причин, які заважали йому вчинити дії щодо реєстрації транспортного засобу, а тому посилання на те, що з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 18 листопада 2015 року № 941 звужено зміст і обсяг його прав і свобод, не можуть бути розцінені , як порушення ч. 3 ст. 22 Конституції України, оскільки означена постанова не позбавляє осіб права на реєстрацію транспортного засобу, а лише змінює його порядок і підстави.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити, що позивач не позбавлений можливості захисту свого права у порядку адміністративного судочинства, якщо вважає, що його право порушено відмовою у вчиненні реєстраційної дії.

Враховуючи викладене суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 12, 13, 31, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 319, 321, 328, 392, 638, 655 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області Міністерства внутрішніх справ України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Веломото ЛТД» про визнання права власності на транспортний засіб відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області Міністерства внутрішніх справ, , юридична адреса: 87535, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Нове Життя, 14.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Веломото ЛТД», , юридична адреса: 65050, Одеська область, м. Одеса, вул. Л.Толстого, 11.

Суддя С.В.Кулик