ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4587/20
провадження № 2/753/5070/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пімахова Діна Вікторівна,

вимоги позивача - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

розглянув заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

06.03.2020 ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 18.09.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Юлією Володимирівною, зареєстрованого у реєстрі за № 1666, про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фінанс» заборгованості за кредитним договором за період з 25.10.2008 по 05.08.2019 в розмірі 61 882,40 грн.

На обґрунтування позову зазначила, що не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості, а нотаріус не перевірив надіслання такої вимоги і отримання її боржником, безспірність розміру заборгованості та не з`ясував, чи не пропущений кредитором строк позовної давності та строк вчинення виконавчого напису.

Одночасно з позовом позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису.

Заява мотивована тим, що 28.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пімаховою Діною Вікторівною на підставі оспорюваного виконавчого напису було відкрите виконавче провадження № 61087097, а 11.01.2020 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на підставі якої з позивача за місцем роботи почали утримувати 20% заробітку. Позивач посилається на існування ризиків ускладнення виконання можливого рішення суду у разі продовження стягнення за виконавчим написом.

За результатами вивчення матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Згідно з положенням ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За загальним принципом цивільного судочинства, який застосовується і при розгляді заяв про забезпечення позову, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12, 81 ЦПК України).

Позивач, аргументуючи необхідність застосування заявленого заходу забезпечення позову, посилається, на те, що в рамках виконавчого провадження з виконання оспорюваного виконавчого напису 11.01.2020 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, на підставі якої з позивача за місцем роботи утримується 20% заробітку. Водночас жодних доказів існування такої постанови суду не надано, також відсутні докази утримання боргу з заробітної плати позивача.

Водночас у доданому до позовної заяви клопотанні про витребування доказів мітиться посилання на іншу постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, а саме від 31.01.2020.

Більше того, у цьому ж клопотанні про витребування доказів зазначено, що позивачем до Печерського районного суду подано позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В сукупності з тим, що на порушення вимог ст. 175 ЦПК України до позовної заяви не додано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав, це може свідчити про подання позивачем кількох однакових позовів, що має ознаки зловживання позивачем процесуальними правами.

Також до позовної заяви не додано жодних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, копії кредитного договору, платіжних документів щодо повернення суми кредиту та процентів, листування зі стягувачем тощо, що позбавляє суд можливості пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та буде забезпечено збалансованість інтересів сторін.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин, які зумовлюють необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя