Справа № 204/1422/19
Провадження № 2/204/12/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача Пац В.О.

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю представника відповідача

ОСББ`Метеорит» Діденко Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Метеорит», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСББ «Метеорит», ФОП ОСОБА_2 , про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок залиття приміщення. Позов було мотивовано тим, що позивач є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , загальною площею 126,1 м2. ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3 в тому ж будинку, яка розташована поверхом вище. 12 листопада 2018 року, у зв`язку із проривом труби стояка постачання холодної води на кухні квартири ОСОБА_3 , сталося залиття приміщення, належного позивачу, та завдано пошкодження. Наявність вказаних пошкоджень зафіксовано комісійним Актом від 12.11.2018 року, який було складено та підписано власником позивачем, орендарем приміщення позивача ОСОБА_4 , представником ОСББ «Метеорит» - ФОП ОСОБА_2 та головою ОСББ ОСОБА_5 , власником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 та представником суборендаря приміщення позивача ТДВ СК «Навтагазстрах» ОСОБА_6 . У результаті руйнування та залиття його приміщення, позивачу завдана матеріальна шкода у розмірі 156567,60 грн., що підтверджується звітом суб`єкта оціночної діяльності, також позивачем понесені витрати на підготовку звіту у розмірі 1500 грн. які підлягають відшкодуванню. У зв`язку з залиттям та псуванням його приміщення, позивачу завдано також моральну шкоду у розмірі 35 000 грн.

Уточнивши позовні вимоги 23.05.2019 року, 15.07.2019 року та 30.07.2019 року, ОСОБА_1 остаточно просив стягнути на його користь з ОСББ «Метеорит» та ФОП ОСОБА_2 солідарно на відшкодування майнової шкоди 156 567,60 грн., моральної шкоди - 150 000 грн., та судові витрати та витрати на підготовку звіту щодо ринкової вартості шкоди в сумі 1500 грн.

Протокольною ухвалою суду від 8 липня 2019 року, за клопотанням ОСОБА_1 , ОСОБА_3 виключено з кола відповідачів та визначено його статус у якості третьої особи.

Відповідач ОСББ «Метеорит» надавало суду численні письмові відзиви, заяви, заперечення на відповідь на відзив, заперечення на пояснення третьої особи, заперечення на заяву про збільшення позовних вимог та додаткові письмові пояснення від 14.05.2019, 12.06.2019, 30.07.2019, 07.08.2019, 22.10.2019, 03.02.2020 року, яких висловив незгоду з позовними вимогами позивача, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, зазначав, що вина ОСББ в залитті приміщення та завданні збитків відсутня, протоколом загальних зборів членів ОСББ від 14.12.2017 року було визначено межі відповідальності за стан та обслуговування мереж водопостачання, згідно яких, ОСББ відповідальне лише за стан та обслуговування мереж на технічному поверсі та технічному підпіллі, а кожен власник квартири відповідає за стан та обслуговування мереж у своїй квартирі, а тому належним відповідачем є ОСОБА_3 , оскільки прорив стався в квартирі ОСОБА_3 , який як власник не забезпечив належне утримання в Квартирі внутрішніх мереж водопостачання, що і призвело до залиття приміщення позивача, що в свою чергу свідчить, що ОСББ та ФОП ОСОБА_7 є неналежними відповідачами по справі.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 надав численні письмові відзив та заперечення на відповідь на відзив від 14.05.2019 та 12.06.2019 року відповідно, в яких також висловив незгоду з позовними вимогами позивача, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, зазначав, що вина ОСББ та ФОП ОСОБА_2 , як його управителя, в залитті приміщення та завданні збитків відсутня, належним відповідачем є ОСОБА_3 , оскільки прорив стався в квартирі ОСОБА_3 , який як власник не забезпечив належне утримання в Квартирі внутрішніх мереж водопостачання, що і призвело до залиття приміщення позивача, що в свою чергу свідчить, що ОСББ та ФОП ОСОБА_7 є неналежними відповідачами по справі, зазначав також, що навіть при порушенні будь-яких зобов`язань за Договором, укладеним між ОСББ та ФОП ОСОБА_2 , останній може нести відповідальність лише перед ОСББ, будь-яких зобов`язань перед третіми особами згідно умов Договору він не має, умовами зазначеного договору, також передбачено, що ФОП ОСОБА_2 лише бере участь в управління будинку, а тому зазначена особа та ОСББ не можуть бути самостійними учасниками цивільних правовідносин, пов`язаних з діяльністю ОСББ, також ФОП ОСОБА_2 зазначив, що умовами Договору, а саме п.7.6. передбачено, що на управителя не може бути покладена відповідальність за зобов`язаннями які виникли внаслідок виконання або невиконання договірних зобов`язань ОСББ або інших функцій, для здійснення яких було створено ОСББ.

Третя особа ОСОБА_3 23.09.2019 року надав суду пояснення, згідно яких підтримав позовні вимоги позивача, зазначивши, що залиття квартири відбулося внаслідок розриву труби в межах експлуатаційної відповідальності ОСББ, зміст протоколу загальних зборів ОСББ від 14.12.2017 року щодо зміни меж відповідальності безпідставно перекладає обов`язок щодо утримання технічних мереж будинку на власників квартир, суперечить вимогам закону, а тому є нікчемним, звертає увагу суду, на те, що позовні вимоги до ФОП ОСОБА_2 також є обґрунтованими, оскільки саме зазначена особа, в порушення умов договору з ОСББ завчасно не звернула увагу на стан системи водопостачання в будинку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, надавали суду письмові відповідь на відзив, від 27.05.2019, пояснення від 05.07.2019, відповідь на заперечення ОСББ від 07.08.2019 та додаткові пояснення від 10.03.2020, у яких спростовували міркування відповідачів, посилаючись на доводи, викладені в уточненій позовній заяві та зазначали, що залиття квартири відбулося внаслідок розриву труби в межах експлуатаційної відповідальності ОСББ та її управителя ФОП ОСОБА_2 внаслідок порушення їх обов`язків з забезпечення належного технічного стану будинку, а тому мають нести солідарну відповідальність за завдану шкоду.

У судовому засіданні позивач та його представник уточнений позов підтримали повністю, просили його задовольнити посилаючись на підстави зазначені у позові.

Представник відповідача ОСББ «Метеорит» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та підстави зазначені у відзивах.

Відповідач ФОП ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та підстави зазначені у відзивах.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислуїавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, по наступним підставам.

Статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі- Позивач), є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , загальною площею 126,1 кв.м, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с. 20-21).

ОСОБА_3 проживає та є власником квартири АДРЕСА_3 в цьому ж будинку, розташованої поверхом вище (т.1 а.с.28, 29 зворот).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

12 листопада 2018 року відбулося залиття приміщення позивача, зокрема, згідно з Актом №1 про наслідки залиття нежитлового приміщення від 12.11.2018 р., причиною затоплення став прорив труби стояка постачання холодної води в кухні квартири АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_3 . Акт підписаний власником приміщення АДРЕСА_5 64 ОСОБА_1 , орендарем приміщення - ОСОБА_4 , представником ОСББ «Метеорит» ФОП ОСОБА_7 , головою ОСББ «Метеорит» ОСОБА_9 , власником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , представником субарендатора ТДВСК «Нафтагазстрах» ОСОБА_6 скріплений печаткою ОСББ «Метеорит». Винуватцем шкоди в акті зазначений власник квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , який в Акті письмово зазначив, що не вважає себе винуватцем залиття, оскільки останнє сталося з незалежних від нього причин (т.1, а.с. 22-24).

Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил.

Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Таким чином суд приходить до висновку, що факт залиття приміщення АДРЕСА_6 , яке належить позивачу, є належним чином зафіксованим.

На підставі комісійного Акту від 12.11.2018 року та особистого огляду, суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_10 складено Звіт № 1511-18/1 від 15.11.2018 року, відповідно до якого, обсяг і характер пошкоджень, зазначений в комісійному Акті №1 про наслідки залиття приміщення оцінювачем візуально підтверджений, встановлено дефекти та пошкодження: відклеювання шпалер від стін, деформування покрівлі підлоги, наявні сліди цвілі, підкладка змокла, вражена пліснявою, гіпсокартонні плити облицювання стелі деформувалися на всій площі стелі, штукатурний шар пошкоджений, відшарувався місцями, розтріснувся, шар фарби пошкоджений, є «іржаві» плями і підтьоки, сліди грибка, фарба відшарувалася, тощо, ринкова вартість шкоди, завданої приміщенню позивача №64 на дату оцінки становить 156 567,60 грн. (т.1, а.с. 58-166).

ОСОБА_1 було сплачено послуги за складання вказаного звіту у розмірі 1 500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру б/н від 20.11.2018 року (а.с. 25).

Суд звертає увагу на помилкове віднесення позивачем витрат на складення висновку до судових витрат, оскільки витрати здійснені на оплату звіту є складником майнової шкоди, заподіяної позивачеві, оскільки є витратами, які позивач був змушений зробити для визначення розміру заподіяної шкоди / вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, для відновлення свого порушеного права (тобто є реальними збитками).

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 02.05.2018 в справі №?401/2142/16-ц.

Таким чином, судом встановлено наявність факту залиття приміщення та обґрунтованості обсягу завданої ним шкоди позивачу в розмірі 156 567,60 грн. та завданням йому моральної шкоди фактом псування та знищення майна.

Вирішуючи питання про встановлення особи, з вини якої позивачу завдано збитків та з якої такі збитки підлягають стягненню, суд виходить з наступного.

На спростування доводів позивача та підтвердження відсутності своєї вини у завданні збитків позивачу, відповідачі за позовом, посилалися на ті обставини, що відповідальною особою за спричинені збитки є саме третя особа по справі, як власник квартири, оскільки залиття сталося за межами експлуатаційної відповідальності ОСББ та управителя, з приводу чого судом встановлено наступне.

В зазначеному будинку 08.10.2009 року створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Метеорит» (т.1 а.с.38-40).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ч. 1, 2, 5, 8 ст. 10 зазначеного Закону, органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Згідно ч. 9 зазначеної статті, до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах.

Пунктом 2.3. Статуту ОСББ "Метеорит» визначено, що об`єднання має право, відповідно до законодавства та Статуту, шляхом скликання загальних зборів визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до Статуту.

9 березня 2017 року між ОСББ «Метеорит» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір, відповідно до умов якого, ФОП ОСОБА_2 приймає участь в управлінні житловим будинком АДРЕСА_2 та його прибудинковою територією, шляхом виконання заходів визначених у додатку до договору, зокрема згідно п. 5 якого, надає послуги з організації та проведення перевірок стану мереж електро- та водопостачання, водовідведення та іншого обладнання будинку і своєчасне доведення результатів до відома голови правління для підготовки рішення.

Згідно умов Договору, а саме п. 7.6. передбачено, що на управителя не може бути покладена відповідальність за зобов`язаннями які виникли внаслідок виконання або невиконання договірних зобов`язань ОСББ або інших функцій, для здійснення яких було створено ОСББ (т.1, а.с.31-33).

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним.

Згідно ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Відповідно до рішення загальних зборів ОСББ «Метеорит», затверджених Протоколом від 14.12.2017 року, у зв`язку з відсутністю можливості регулярної перевірки стану мереж водо та постачання, каналізації, які встановлено в квартирах, за стан зазначених мереж встановлено наступні межі відповідальності: - ОСББ відповідає за стан та обслуговування мереж на технічному поверсі та у технічному підпіллі; - кожен власник квартири або нежитлового приміщення відповідає за стан та обслуговування мереж у своїй квартирі: межі відповідальності знаходяться посередині плит перекриття між поверхами (т.1, а.с.29 зворот 30 зворот).

Таким чином права та обов`язки ОСББ «Метеорит» щодо утримання внутрішньо квартирних мереж прямо обмежено волевиявленням співвласників ОСББ та покладено саме на власників квартир та нежитлових приміщень.

Посилання позивача та третьої особи, які є співвласниками та членами ОСББ на незаконність зазначеного рішення ОСББ судом відхиляються, оскільки матеріали справи не містять доказів оскарження та скасування зазначеного рішення загальних зборів ОСББ, на підставі якого встановлено межі відповідальності за стан та обслуговування мереж водопостачання.

Суд погоджується з доводами відповідачів, що за Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено обов`язок позивача та третьої особи, як членів ОСББ, виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24 січня 2020 року у справі №910/1395/19.

У зв`язку з чим, суд вважає доведеними аргументи відповідачів, наведені у відзивах та письмових поясненнях, про відсутність їх вини в залитті квартири, оскільки прорив стався в частині мережі водопостачання, за яку був відповідальний власник квартири ОСОБА_3 третя особа по справі.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Стаття 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, саме власник квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обслуговування.

Зважаючи на вказане можна дійти висновку, що обов`язок з утримання санітарно-технічних приладів, систем водопостачання та водовідведення (кранів, труб, що розміщені у квартирі) у належному стані покладено саме на власника квартири.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 03.10.2018 в справі №?344/3303/16-ц та в справі №?668/7511/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу, уточнюючи позов, на свій розсуд розпорядився своїми правами та обов`язками щодо обрання способу захисту, предмету та вимог позову та визначення кола осіб-відповідачів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

В свою чергу, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц зроблено правовий висновок про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що встановивши факт залиття приміщення позивача, причину та розмір завданої шкоди майну позивача і врахувавши, що ОСББ «Метеорит» та ФОП ОСОБА_2 доведено відсутність їх вини у заподіянні шкоди, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для відшкодування майнової та моральної шкоди відповідачами, заподіяної внаслідок залиття приміщення, оскільки саме власник квартири, в якій відбувся прорив, несе обов`язки щодо належного утримання та експлуатації квартири та її складових частин, зокрема сантехнічного обладнання та мережі водопостачання та водовідведення квартири, що в свою чергу свідчить про заявлення позовних вимог до неналежних відповідачів, що є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, підстав для стягнення з відповідачів на його користь судових витрат по справі, суд не вбачає. Враховуючи наведене, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 319, 322, 1166, 1192 ЦК України, ст. 151 ЖК України, Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст. ст. 12, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Метеорит» (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, пров. Верстатобудівельний, буд. 3), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_8 ), третя особа ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_9 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська