РІШЕННЯ

( заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020

м.Харків

Справа № 639/1575/20

провадження 2/639/950/20

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Міжиріцької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у березні 2020 звернулась до суду з позовом до батька ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення в квартиру АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що вона і батько є власниками спірної квартири і кожному належить по Ѕ її частини на підставі договору купівлі-продажу. До розірвання шлюбу між батьками родина проживала по АДРЕСА_2 , але 26.04.2019 відповідач залишив сім`ю та став мешкати у спірній квартирі, тобто за місцем реєстрації.

Позивач зазначає, що вона зареєстрована в кв. АДРЕСА_3 , що належить у рівних долях їй та матері ОСОБА_3 та яка є вольною, проте хоче проживати за місцем реєстрації батька.Відповідач проти цього заперечує, перешкоджає вселенню та проживанню позивача, змінив замки та не надає ключі від вхідних дверей, що змусило ОСОБА_1 у грудні 2019 звернутися до поліції, а згодом- до суду, оскільки своїми протиправними діями ОСОБА_2 перешкоджає їй у здійсненні права у вільному користуванні та розпорядженні належним їй майном.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, про причини неявки суд не сповістив, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. №-457/97-ВР, а також ст.1 Протоколу №-1 до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу( а.с.16 ЦК).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить Ѕ частина двокімнатної квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я.М. 04.10.2013 за реєстровим № 2361. Інша Ѕ частина належить батькові позивача- ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК на об`єкти нерухомості право власності виникає з моменту державної реєстрації, отже, позивач набула право власності на нерухоме майно і з цього часу у неї виникло право безперешкодного користування своєю власністю.

За приписами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати він інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як зазначає позивач, батько чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, не дає можливості зайти в квартиру, поміняв замки на вхідних дверях. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , у присутності своєї матері ОСОБА_3 , намагалася вселитися в квартиру, проте ОСОБА_2 двері не відчинив. Зазначені обставини підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , допитана в судовому засіданні за клопотанням позивача.

З довідки ст. дільничного офіцеру поліції Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області від 18.12.2019 про результати розгляду матеріалів за заявою ОСОБА_1 вбачається, що позивач о 20:50 год. 06.12.2019 виявила бажання вселитися у спірну квартиру, але відповідач відмовився відчиняти, змінивши при цьому замки на вхідній двері. Такі події, за даними заяви ОСОБА_1 , відбуваються з 16.04.2019.

Суду не надано належних та допустимих доказів тому, що саме з 16 квітня 2019 відповідач чинить перешкоди у користування квартирою.Крім того, як стверджувала позивач у позові та у вступному слові в судовому засіданні ОСОБА_2 лише 26 квітня 2019 став проживати за місцем реєстрації у спірній квартирі, а до того він мешкав з дружиною по АДРЕСА_4 .

За вимогами ч.1 ст. 317 ЦК до правомочностей власника належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Під правомочністю володіння розуміється передбачена законом можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс, тощо).Правомочності користування означають передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.Правомочності розпорядження означають юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, а припинення права власності можливе лише з підстав, передбачених статтею 346 ЦК України.

Таким чином , позивач, як власник Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 в силу ст. 391 ЦК України у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування своїм майном може вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення.

За наведених вище обставин, суд вважає, що право власності ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом вселення її у спірну квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 89, 264, 265 , 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 -задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 Ѕ частиною кв. АДРЕСА_1 шляхом вселення її у вищезазначену квартиру.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_3 );

Відповідач- ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 12.05.2020.

СУДДЯ -