ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3195/20 Справа № 199/6180/19 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Приватного підприємства «Зігфрід-М» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків

за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Зігфрід-М»

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 листопада 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ПП «Зігфрід-М» звернулось з позовом до ОСОБА_1 в обґрунтування якого посилалось на те, що в 25.12.2017 року близько 11:25год. в місті Дніпрі на Амурському мості в районі е/о № 149 сталася дорожня транспортна пригода за участі автомобіля Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та автомобіля Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018 р. у справі № 199/473/18 було встановлено, що відповідач не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням в результаті чого здійснив зіткнення, тим самим порушив п. 12.1 ПДР України. Вищевказаною постановою відповідача було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач є суб`єктом господарювання, який здійснює свою діяльність у сфері пасажирських перевезень на міських, приміських, міжміських автобусних маршрутах загального користування з 2000 року.Зокрема автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 411 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 використовувався позивачем, на підставі тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_4 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , у господарській діяльності з метою отримання доходів, а саме для перевезення пасажирів по маршруту № 99 у місті Дніпрі. Отже, починаючи з 25.12.2017 року по 25.07.2019 року позивач не отримав доходи, якій міг би реально одержати, якби відповідачем не було допущено порушення ПДР України, в результаті чого було порушено право позивача та знищено транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 411 CDI, НОМЕР_2 . Так згідно книги обліку розрахункових операцій на господарську одиницю № НОМЕР_5 , яка зареєстрована у ДПІ Ленінського районна м. Дніпра, автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 411 CDI, НОМЕР_2 , зареєстрований як господарська одиниця, яка належить ПП «Зігфрід-М». Згідно обліку розрахункових квитанцій та руху готівки сума задекларованого доходу ПП «Зігфрід-М» отриманого з господарської одиниці Mercedes-Benz Sprinter 411 CDI, НОМЕР_2 складає: за березень 2017 р. - 11 919,00 грн.; за квітень 2017 р. - 13 558, 00 грн.; за травень 2017 р. - 14 620, 00 грн.; за червень 2017 р. - 15 204, 00 грн.; за липень 2017 р. - 14 658, 00 грн.; за серпень 2017 р. - 11 690, 00 грн.; за вересень 2017 р. - 13 055, 00 грн.; за жовтень 2017 р. - 6 900, 00 грн.; за листопад 2017 р. - 7 680, 00 грн.; за грудень (до 25.12.2017) р. - 5 105, 00 грн. Таким чином, загальна сума задекларованого доходу від господарської одиниці Mercedes-Benz Sprinter 411 CDI, НОМЕР_6 НОМЕР_7 за 2017 рік (з березня по грудень - 10 місяців) складає 114 389, 00 грн. сума середньомісячного декларованого доходу з господарської одиниці Mercedes-Benz Sprinter 411 CDI, НОМЕР_6 НОМЕР_7 складає 11 438, 90 грн. Окрім цього для розрахунку упущеної вигоди позивач встановив кількість місяців, за які підлягає стягненню упущена вигода, шляхом підрахунку кількості місяців з моменту порушення відповідачем прав позивача, а саме з моменту порушення відповідачем правил дорожнього руху в результаті чого було знищено господарську одиницю Mercedes-Benz Sprinter 411 CDI, НОМЕР_6 НОМЕР_7 . - 25.12.2017 p. та отримав 12 місяців у 2018 році та 7 місяців у 2019 році, а загальна сума місяців становить 19 місяців. Таким чином отримавши всі необхідні значення позивач розраховує суму упущеної вигоди шляхом множення середньомісячного декларованого доходу з господарської одиниці Mercedes-Benz Sprinter 411 CDI, НОМЕР_6 НОМЕР_7 - 11 438,90 грн. на кількість місяців - 19 , що становить 217339,10 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь упущену вигоду в розмірі 217339,10 грн. (а.с.2-5).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ПП «Зігфрід-М» відмовлено.

Судові витрати віднесено за рахунок позивача.

Скасовано заходи забезпечення позову вжиті відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду від 07 серпня 2019 року, а саме скасувати заборону ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) (а.с.178-181).

В апеляційній скарзі позивач ПП «Зігфрід-М» посилаючись на порушення судом 1 інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі (а.с. 185-187).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1ст. 374 ЦПК України,суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 25.12.2017 року близько 11:25 год. в місті Дніпрі на Амурському мості, в районі е/о № 149 сталася дорожня транспортна пригода за участі автомобіля Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та автомобіля Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018 р. у справі № 199/473/18 було встановлено, що відповідач не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням в результаті чого здійснив зіткнення, тим самим порушив п. 12.1 ПДР України.

Позивач є суб`єктом господарювання, який здійснює свою діяльність у сфері пасажирських перевезень на міських, приміських, міжміських автобусних маршрутах, що підтверджується договором №41-99-065 від 04.11.2015 року з організації перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, зокрема на маршруті №99.

Згідно рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 23.03.2018 року №217 автобусний маршрут загального користування був скасований (а.с.112-120).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо стягнення упущеної вигоди після 23.03.2018 року з урахуванням можливості використання пошкодженого автомобіля на маршруті є безпідставними. Щодо упущеної вигоди до 23.03.2018 року, то позивачем не доведено того, що він поніс збитки через невикористання пошкодженого автомобілю, оскільки згідно договору № 41-99-065 від 04.11.2015 р. з організації перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування АДРЕСА_3 , кількість запланованих автобусів на вказаний маршрут становить 10 одиниць, доказів того, що після ДТП їх кількість зменшилась внаслідок чого позивач не отримав дохід, суду не надано.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України є порушення зобов`язання встановлені договором або законом.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності.

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями і збитками.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до її положень майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Визначення поняття збитків наводяться також у частині другій статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини четвертої статті 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).

Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Однак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог щодо завдання реальних збитків (упущена вигода) в наслідок пошкодження автомобіля відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зокрема в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що позивач має законне право на обслуговування 48 маршрутів, в тому числі на 8 міських автобусних маршрутів (у.м.Дніпро), а саме маршрути № 9,41,86,92,92А,108,113,156. Та згідно умов договорів на міських автобусних маршрутах №9,41,92А,156 використовуються транспортні засоби такого самого класу як знищений відповідачем автобус.

Апелянт зазначає, що після скасування міського автобусного маршруту №99 він планував всі автобуси цього маршруту використовувати на інших своїх маршрутах №156, 86, 113

Однак, на підтвердження вище викладених обставин апелянтом доказів не надано, а лише містяться посилання на те, що такі докази наявні в матеріалах справи.

ПП «Зігфрід-М» також посилається в апеляційній скарзі на те, що факт використання транспортних засобів на 99 маршруті, а після скасування маршруту на інших маршрутах право на обслуговування яких має позивач підтверджується актом приймання-передачі устаткування від 02.10.2016 року; та актом приймання-передачі устаткування від 01.04.2018 року.

Однак, такі докази в матеріалах справи також відсутні та до апеляційної скарги не долучені.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом 1 інстанції залишено без розгляду відповідь на відзив ПП «Зігфрід-М» не можуть бути безумовною підставою для скасування рішення суду.

Зокрема з матеріалів справи вбачається, що в додатках до відповіді на відзив позивач долучав нові докази.

Пунктом 2 ст. 83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Однак, в порушення вище зазначених вимог процесуального закону позивачем такі докази до позовної заяви не долучались та про причини неможливості подання таких доказів суду не повідомлялось, відтак посилання апелянта на те, що суд 1 інстанції не обгрунтовано відхилив докази позивача є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, судом 1 інстанції норми матеріального та процесуального права застосовані вірно, а тому колегія не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Зігфрід-М» залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: