Справа № 727/1813/20
Провадження № 2/727/744/20
13 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Булега Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та заняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що він - ОСОБА_1 , є власником житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В даній квартирі, яка належить йому на праві особистої приватної власності також проживав відповідач ОСОБА_2 .
Відповідач на протязі дев`яти років фактично не проживає за місцем своєї реєстрації. Фактичне місце його проживання його не відомо, будь-яких зв`язків вони не підтримують упродовж зазначеного часу.
Вважає, що відповідач, який не проживає за адресою АДРЕСА_1 , втратив право на користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин понад дев`ять років. Відповідача реєстрація у його квартирі створює дискомфорт і є не бажаною.
Крім того у нього виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за відповідача, чим об`єктивно порушуються його права.
А тому просив суд визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 та примусово зняти його з реєстраційного обліку в його квартирі.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 березня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомила.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши покази позивача, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Судом встановлено, що позивач по справі є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7), Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в спірній квартирі з 19.03.2010 року, що підтверджується довідкою випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію № 2445, виданою ПП «Санітарія» від 12.02.2020 року(а.с. 9), однак не проживає в ній. Факт не проживання відповідача в спірній квартирі підтверджується показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в судовому засіданні пояснили, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше 9 років, а живе в Латвії.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У відповідності до ст.319 ЦК України, «Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону».
За нормами ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право третіх осіб на користування майном, що належить на праві власності інший особі, повинно бути доведено та підтверджено належними правовими підставами та доказами, що відповідають вимогам, визначеним ст.ст. 77,78,79,80 ЦПК України.
Статтею 405 ЦК України визначено право членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 підлягає задоволенню.
Разом з тим, стосовно позовних вимог ОСОБА_1 в частині примусово зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в його квартирі, який належить йому на праві приватної власності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.
Процедура зняття з реєстрації місця проживання передбачає попереднє звернення особи до органу реєстрації або наявності остаточного рішення суду, а тому додаткового судового застереження не потребує. Суд вважає, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319, 369, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263, 265, 268, 274, 280 - 289 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_3 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: