Справа № 947/6747/20
Провадження № 2/947/2376/20
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Луняченка В.О.
при секретарі - Нефедової Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
27.03.2020 року з позовом про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, до суду звернулась ОСОБА_1 .
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..
Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 13.04.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
25.05.2020 до судового засідання представник позивача -адвокат Ковбаско В.Л., надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю, а також не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду невідомі. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач розпорядився на свій розсуд.
Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджено договором купівлі- продажу від 05.09.2003 року.
Відповідач, ОСОБА_2 є колишнім чоловіком дочки позивача - ОСОБА_3 , шлюб з яким розірваний рішенням Київського районного суду м.Одеси від 20.12.2019. Останній не проживає у квартирі, що належить позивачу на праві власності з 2010 року, про що свідчить відповідний акт про не проживання від 25.09.2018, 22.10.2019,19.03.2020 року, його особистих речей у квартирі не має, де на даний час перебуває чи проживає останній позивачу невідомо.
Оскільки відповідач зареєстрований за вказаною адресою, реалізувати право власності ОСОБА_1 в повній мірі не є можливим.
Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується довідкою № від 04.02.2020 виданою Головою правління ЖБК «Гідробудівельник 3» та листом відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 07.04.2020 року.
Факт перебування відповідача на реєстраційному обліку за даною адресою погіршує матеріальний стан позивача, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, а також факт реєстрації відповідача перешкоджає власнику нерухомого майна у розпорядженні своєю власністю.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Тобто, судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набув право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на праві власності. Таким чином, факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст.12,13, 141, 259, 263-268,280-283, 289 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 (ІПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПУ України, які набрали чинності 02.04.2020 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 46,157,195,229,256,260,288,295,306,321,341,346,349, а також інші процесуальні строки, продовжуються на час дії такого карантину.

Суддя Луняченко В. О.