Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 2-698/10
Провадження № 6/499/15/20
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2020 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю помічника судді Березовської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач ПАТ «ОТП Банк», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 27.10.2010 було задоволено позовну заяву ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Правонаступником ПАТ «ОТП Банк» права вимоги за даним договором є ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

31.10.2019 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу №1-10/19, за яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступив ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги за кредитним договором №ML-501/028/2008 від 13.02.2008 року. Тому ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить замінити стягувача по справі №2-698/2010 його правонаступником.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволені заяви наполягав.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду заяви повідомлені у встановленому порядку у відповідності до ст.128 ЦПК України.

Неявка належним чином повідомлених сторін не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи та подану заяву, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 27.10.2010 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПAT «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № МL-501/028/2008 від 13/02/2008 року в розмірі 131729,39 (сто тридцять одна тисяча сімсот двадцять дев`ять дол. США 39 центів) доларів США, що за курсом НБУ (7,92 грн. за 1 долар США на 20.04.2010 року) становить 1 044 073,99 (один мільйон сорок чотири тисячі сімдесят три грн. 99 коп.) гривень та судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 (сто двадцять) гривень.

На підставі вказаного рішення було видано виконавчі листи.

Відповідно до матеріалів цивільної справи №2-698/10, а саме витягу з Договору про відступлення права вимоги №б/н від 07.07.2010 року, право вимоги за кредитним договором №МL-501/028/2008 від 13.02.2008 року перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

31.10.2019 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу №1-10/19, за яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступив ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги за кредитним договором №ML-501/028/2008 від 13.02.2008 року, що підтверджується копією договору та додатку до нього.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За правилами ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну сторони стягувача.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом), а і до відкриття виконавчого провадження у справі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття стягувача із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, Верховного Суду від 13 лютого 2019 року № 61-24131св18.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони. Заміна сторони у справі внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає перешкод для задоволення даної заяви.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач ПАТ «ОТП Банк», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні- задовольнити.

Замінити стягувача ПАТ «ОТП Банк» () на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, місцезнаходження вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського 8, поверх 6, офіс 32, м. Київ, 04112) за виконавчими документами, виданими Іванівським районним судом Одеської області у справі №2-698/10 за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сини з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч.1 ст.353 ЦПК України ухвала про заміну сторони виконавчого провадження може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СуддяІ. В. Погорєлов