Справа № 368/200/20
Провадження № 2/368/271/20
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"28" квітня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Шевченко І.І

при секретарі Назаренко А.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Клапчука Ф.П.

представника третьої особи в особі Кагарлицької РДА Дегтяренко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кагарлик в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача - служба у справах дітей та сім`ї Кагарлицької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

позивач та його представник просять суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обґрунтовуючи позов наступним.

30.08.2003 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, у зв`язку з чим відділом реєстрації актів громадського стану Кагарлицького РУЮ у Київській області було проведено його реєстрацію шлюбу, про що внесено актовий запис № 67 та видано свідоцтво про шлюб.

Від спільного шлюбу він та відповідач мають чотирьох дітей, а саме:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, оскільки як виявилось згодом погляди їхні на подружнє життя не співпадають, у зв`язку з чим між ними виникали конфлікти та сварки.

Враховуючи вищезазначені обставини спільне проживання його та відповідача як подружжя стало неможливим. У зв`язку з чим, він звернувся з позовом про розірвання шлюбу до Кагарлицького районного суду Київської області, та рішенням суду від 30.08.2010 р. шлюб було розірвано.

На даний час він та відповідач проживають окремо. При цьому, всі спільні діти проживають з ним та перебувають на його утриманні, що підтверджується довідкою Расавської сільської ради №30 від 21.01.2020 р.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

З червня 2019 року та по даний час ОСОБА_2 , тобто відповідач практично не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей.

Зокрема, останні півроку мати ОСОБА_2 не проживає з дітьми, за майже більше ніж півроку всього декілька разів бачилась з своїми дітьми. За цей тривалий період відповідач не цікавиться долею своїх дітей, не виявляє бажання з ними побачитись або хоча б поспілкуватись. Невиконання відповідачем батьківських обов`язків полягає також у несплаті нею аліментів, визначених судовим наказом в розмірі 1/2 частина всіх доходів на місяць.

Будь-яких інших обов`язків щодо дітей відповідач не виконував майже десять років та не виконує на даний час.

Тобто, відповідач ОСОБА_2 не виконує своїх обов`язків щодо виховання своїх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний та психологічний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не створює умов для отримання нею освіти.

Вихованням дитини фактично займається тільки батько, тобто він. Він утримує дітей матеріально, оскільки відповідач аліментів не сплачує взагалі, тому йому не вистачає коштів для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Він піклується про їх розвиток, освіту, здоров`я та взагалі повністю дбає про життя спільних дітей.

Відповідно до довідки Слобідської ЗОШ І-ІІІ ступенів батько приділяє увагу навчанню синів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , постійно тримає зв`язок з класним керівником, відвідує загальношкільні батьківські збори. Діти охайні, забезпеченні одягом, необхідним шкільним приладдям. Батько піклується здоров`ям дітей.

Відповідно до виписок із амбулаторної картки дітей оздоровленням та доглядом за дітьми здійснюється батьком.

Відповідно до характеристики Расавської сільської ради відповідач характеризується з посередньої сторони, останні півроку не виконує свої батьківські обов`язки щодо дітей, безвідповідальна, схильна до брехні. Ситуація ускладнюється тим, що відповідач почала вживати спиртні напої. За місце реєстрації не проживає з 01.06.2019 року.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов в його будинку є всі умови для проживання дітей.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Таких висновків дійшов Верховний суд у складі Касаційного цивільного суду в постанові від 13.03.2019 р. у справі №631/2406/15-ц.

Також, Верховний суд звернув увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Виходячи з правової позиції Верховного суду позбавлення батьківських прав допускається лише при наявності вини у діях батьків.

Вина - це певне психічне ставлення особи до своєї неправомірної поведінки та її наслідків. Вина боржника є суб`єктивною умовою відповідальності. Застосовування цього поняття в цивільному праві має свої особливості.

У цивільному праві діє презумпція винності боржника. Відсутність власної вини в цивільному праві доводиться особою, яка порушила зобов`язання. Боржник буде вважатися винним доти, доки не доведе свою невинність.

Виходячи з того у цивільному праві діє презумпція винності, то саме на відповідача ОСОБА_2 покладається обов`язок доведення невинуватості, тобто він зобов`язаний довести суду, що виконував або намагався виконувати свої батьківські обов`язки. Залежно від того, чи бажав відповідач настання протиправних наслідків, тобто невиконання батьківських обов`язків, вирішується питання щодо поділу вини на дві форми: умисну чи необережну.

Необережну вину у цивільному праві поділяють на легку (просту) необережність та грубу необережність. Під простою (легкою) необережністю розуміють таке ставлення особи до своєї поведінки, коли вона не передбачала і не бажала таких наслідків, які фактично настали, хоча, виходячи із конкретних обставин, об`єктивно могла і зобов`язана була їх передбачити. Груба необережність має місце, коли особа не бажала настання несприятливих наслідків, але передбачала і ставилася до цього байдуже або намагалася їх самовпевнено уникнути.

Якщо розглядати поведінку відповідача ОСОБА_2 та її ставлення до виконання батьківських обов`язків, то її вина характеризується необережною формою вини у вигляді грубої необережності, оскільки відповідач ОСОБА_2 байдуже ставилась та ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, легковажно розраховувала та розраховую, що ухилення від виконання батьківських обов`язків не призведе на наслідків у вигляді позбавлення батьківських прав.

Про байдужість та легковажність до виконання своїх батьківських обов`язків відповідача ОСОБА_2 свідчить те, що вона вже протягом більше як півроку практично не зустрічалась та не намагається виконувати батьківські обов`язки щодо своїх дітей.

Отже, є всі підстав стверджувати, що на даний час відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання свого обов`язку щодо виховання своїх дітей, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення Відповідача батьківських прав.

Враховуючи те, що відповідач ухиляється від обов`язку щодо виховання своєї дитини, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України вона за рішенням суду повинна бути позбавлена батьківських прав щодо своїх дітей.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи в особі - служба у справах дітей та сім`ї Кагарлицької районної державної адміністрації Дегтяренко О.І. підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити, оскільки вони відповідають інтересам дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Суд, вислухавши сторони, свідків та дітей, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2003 року, який було розірвано рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 30.08.2010 р.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 1 виконавчим комітетом Расавської сільської ради Кагарлицького району Київської області (а.с. 10).

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 1 виконавчим комітетом Расавської сільської ради Кагарлицького району Київської області (а.с. 11).

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 112 Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 12).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 1 виконавчим комітетом Расавської сільської ради Кагарлицького району Київської області (а.с. 9).

Тобто, сторони мають чотирьох дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки Слобідської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів вбачається, що у школі навчаються діти ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_10 (3 кл.), ОСОБА_11 (6 кл.), ОСОБА_12 (9 кл.). Батько постійно приділяє увагу навчанню та вихованню своїх дітей. Ці учні регулярно відвідують школу. ОСОБА_13 постійно тримає зв`язок класними керівниками своїх дітей та адміністрацією закладу, відвідує загальношкільні батьківські збори. Діти ходять охайні, забезпечені відповідним до сезону одягом, мають необхідне шкільне приладдя. Батько стежить за здоров`ям своїх дітей. Діти працелюбні та виховані (а.с. 14).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Расавської сільської ради Кагарлицького району Київської області вбачається, що склад сім`ї ОСОБА_1 є ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_2 (не проживає по місцю реєстрації) - дружина, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_10 - син, ОСОБА_3 - син, та ОСОБА_6 - син (а.с. 15).

Згідно листа виконком Расавської сільської ради повідомляє про те, що гр.. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно з 01 червня 2019 року не проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Расавської сільської ради Кагарлицького району Київської області на ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 . За період проживання на території сільської ради ОСОБА_2 характеризується з посередньої сторони. ОСОБА_2 останні півроку не виконує батьківські обов`язки по відношенню до своїх малолітніх дітей, безвідповідальна, схильна до брехні. Крім того, ситуація ускладнилася тим, що відповідач, за повідомленням мешканців села, почала вживати спиртні напої. Раніше сільську раду про такі випадки не повідомлялися та вони не бачили ОСОБА_2 в такому стані. ОСОБА_2 вживає алкоголь з слів сусідів та чоловіка ОСОБА_1 десь протягом року. За період проживання на території сільської ради ніде не навчалася та офіційно не працює. На даний час за місцем реєстрації не проживає з 01 червня 2019 року. На ОСОБА_2 до сільської ради заданий період заяв та скарг не надходило (а.с. 17).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов складеного 21.01.2020 р. про те, що працівниками Расавської сільської ради та в присутності вуличного депутата ОСОБА_14 та соціального працівника ОСОБА_15 було оглянуте помешкання житла по АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_1 . В будинку проживають ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_10 , та його неповнолітні сини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_2 зареєстрована та не проживає за даною адресою з 1 червня 2019 року. Будинок побудований з цегли та накритий шиферним покриттям, загальна площа якого 61,4 кв.м., 4 житлові кімнати. Зимою 2017 року був проведений косметичний ремонт житлового приміщення. До будинку проведений природній газ. Біля помешкання в межах 3 м. є колодязь з насосом. Будинок знаходиться в хорошому стані. В будинку є всі умови для проживання дітей. На прибутковій території є господарські приміщення в яких утримується худоба, а саме: 1 порося та птиця (кури, качки та гуси). Ведеться особисте селянське господарств (а.с. 22).

Згідно судового наказу, виданого Кагарлицьким районним судом Київської області 05.08.2019 р. було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, а саме ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/2 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дітьми повноліття (а.с. 23).

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 Кагарлицька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування встановила, що ОСОБА_17 та ОСОБА_13 з 30.08.2010 року у законному шлюбі не перебувають. Після розлучення народили ще двох дітей. Усього на виховання мали 4 неповнолітніх дітей. Мати, ОСОБА_2 з 01 червня 2019 року з дітьми не проживає, матеріально їх не утримує. Расавська сільська рада характеризує матір як безвідповідальну, схильну до брехні. За період проживання на території сільської ради ОСОБА_2 ніде не навчалася та офіційно не працювала. Відповідно довідки Слобідської загальноосвітньої школи І-Ш ступенів батько постійно приділяє увагу навчанню та вихованню своїх дітей. ОСОБА_13 тримає тісний зв`язок з класними керівниками дітей, відвідує загальношкільні та класні батьківські збори. Батько стежить на здоров`ям своїх дітей, забезпечує одягом та канцелярськими товарами. Заяву ОСОБА_1 розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 12 лютого 2020 року. Мати, ОСОБА_2 на засідання комісії підтвердила, що з червня 2019 року (8,6 місяців) з дітьми не проживає, матеріально їх не утримує, а можливості забрати їх до себе у неї немає. Діючи в інтересах дітей та зважаючи на самоусунення матері від виконання батьківських обов`язків, Кагарлицька районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 24-25).

Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 підтвердили про те, що відповідач ОСОБА_2 як мати, що має чотирьох дітей, не виконує своїх обов`язків щодо своїх дітей, оскільки самоусунулась.

Допитані малолітні діти позивача та відповідача - ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вказали, що такої мами як їхня вони не хочуть мати, оскільки вони не дбає про них, забула про них.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У відповідності до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Як вбачається з пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам».

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням дітей, повністю усунулася та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до них будь-якої батьківської уваги та турботи.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

За таких обставин, суд приходить переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

При таких обставинах суд приходить висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на позбавленні батьківських прав, є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору, оскільки звільнив від їх оплати позивача.

Приймаючи до уваги вимоги ст.141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

На підставі ст. ст. 164, 166 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 264, 265, 268, 273, 280 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача - служба у справах дітей та сім`ї Кагарлицької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення суду складено 04.05.2020 р.

Суддя І.І. Шевченко