РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А. , з участю секретаря судового засідання Аксьонової О.А.,розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , яка діє в свої інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання права на приватизацію житла, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право на приватизацію квартири за адресою : АДРЕСА_1 ; зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_2 , у відповідності до вимог Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду».

В обґрунтування позову вказує на те, що позивачка та її неповнолітні діти є наймачами квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває в комунальній власності. Позивачка зареєстрована разом з неповнолітніми дітьми в цій квартирі з 25.02.2009 року.

В липні 2019 року позивачка зверталась до відділу приватизації районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району з заявою про приватизацію спірної квартири, однак їй було відмовлено, оскільки відсутній ордер на житло.

Окрім того, позивачка зверталась до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством ЗМР із заявою про отримання копії ордеру на квартиру АДРЕСА_2 , однак їй також було відмовлено.

У зв`язку із неможливістю вирішення питання в позасудовому порядку, позивачка змушена звернутись до суду з вище вказаним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 12.05.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач надав письмові пояснення суду в яких просив рішення прийняти на розсуд суду.

Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши пояснення сторін,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини та громадянина захищаються судом.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка ОСОБА_1 та її неповнолітні діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є наймачами квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває в комунальній власності, що підтверджується витягом з протоколу засідання громадської житлової комісії районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району №10 від 30.05.2019р. (а.с. 6). Позивачка зареєстрована разом з неповнолітніми дітьми в цій квартирі з 25.02.2009 року.

В липні 2019 року позивачка зверталась до відділу приватизації районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району з заявою про приватизацію спірної квартири, однак листом від 09.07.2019 року їй було відмовлено, оскільки серед документів, наданих до заяви відсутній ордер на зазначене вище житло (а.с. 11-12).

Окрім того, позивачка зверталась до департаменту з управління житлово-комунальним господарством ЗМР із заявою отримання копії ордеру на квартиру АДРЕСА_2 , який був виданий 1976 року, однак їй також було відмовлено у зв`язку з тим, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту з управління житлово-комунальним господарством ЗМР корінці ордерів зберігаються лише з 1984 року (а.с. 10)

Таким чином, ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мають право відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на приватизацію квартири АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 10, 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідниках, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-памяток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) віднесення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у користуванні позивачки, до зазначеного переліку не відноситься.

Згідно до змісту ч.3 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396( далі - Положення) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації.

Відповідно до п.18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009№396 зареєстрованому у Міністерстві юстиції України від 29.01.2010 за №109/17404 громадянином до органу приватизації подаються: заява на приватизацію, довідка про склад сім`ї, копія ордеру, документ, що підтверджує про невикористання такого права.

Відтак, з огляду на вказані обставини, вбачається, що підставою для відмови в праві позивача на приватизацію зазначеної квартири, як зазначалося вище, є не надання копії ордеру про надання житлової площі за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, матеріалами справи також встановлено, що зазначений ордер втрачено, а для отримання копії ордеру на квартиру позивач звернувся із запитом до Департаменту з управління ЖКГ ЗМР.

Згідно листа № Ш-2482 від 11.05.2019 року Департаменту з управління ЖКГ ЗМР, корінці ордерів зберігаються у департаменті лише з 1984 року. У зв`язку з тим, що позивачка отримала ордер на вселення в квартиру у 1960 році, корінець ордеру на зазначену квартиру в Департаменті відсутній. (а.с. 10)

Доказом того, що позивачка ОСОБА_1 до теперішнього часу не використала право на приватизацію є відсутність відміток в її паспорті про використання права на приватизацію.(а.с. 16)

Таким чином, судом встановлено, що позивачка до теперішнього часу не використала, надане законом, право на набуття у власність майна в результаті приватизації.

Аналізуючи перелічені норми матеріального права, письмові пояснення представника відповідача, який позов визнав, докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повивача до районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання права на приватизацію за відсутністю ордеру на квартиру є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265, ч.3 ст. 200 ЦПК України, ч.2 ст.2, п. 10 ст.8 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському районі про визнання права на приватизацію житла - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на приватизацію квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району ( місцезнаходження : м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників; 34, ) провести дії по приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності ордеру на квартиру, у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А. Галущенко