Ухвала

21 травня 2020 року

м. Київ

справа № 621/2648/19

провадження № 61-8074ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елефант» на постанову Харківського апеляційного суду

від 23 квітня 2020 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елефант» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елефант» (далі - ОСББ «Елефант») звернулось до суду з позовом в якому

з уточненням позовних вимог просило стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості з оплати житлово-комунальних та інших послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 16 213 грн,

яка складається із: 14 767, 18 грн - основна заборгованість по оплаті послуг за період з 16 листопада 2018 року по липень 2019 року; 149, 23 грн -

за період з 10 грудня 2018 року по 15 серпня 2019 року; 241, 71 грн - інфляційне збільшення боргу за період з 10 грудня 2018 року по 01 серпня 2019 року; 873, 36 грн - відсотки за безпідставне збереження коштів

за період з 10 грудня 2018 року по 15 серпня 2019 року; 181, 56 грн - неустойка за період з 10 грудня 2018 року по 15 серпня 2019 року.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15 січня

2020 року позов ОСББ «Елефант» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСББ «Елефант» 15 158, 12 грн заборгованості по оплаті житлово-комунальних та інших послуг з утримання будинку і прибудинкової території, яка складається із: 14 767, 18 грн - основна заборгованість по оплаті послуг за період з 16 листопада 2018 року по липень 2019 року; 149, 23 грн - за період з 10 грудня 2018 року

по 15 серпня 2019 року; 241, 71 грн - інфляційне збільшення боргу за період з 10 грудня 2018 року по 01 серпня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15 січня

2020 року в частині задоволення позову змінено.

У задоволенні позову про стягнення основної суми боргу в сумі 14 767,18 грн відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Елефант» 3% річних

за прострочення грошового зобов`язання за період з 10 грудня 2018 року

по 15 серпня 2019 року в сумі 82, 48 грн, інфляційного збільшення боргу

за період з 10 грудня 2018 року по 01 серпня 2019 року - 28, 11 грн.

В іншій частині позову про стягнення 3% річних і інфляційних втрат відмовлено.

У частині відмови у задоволенні позову рішення суду в апеляційному порядку не переглядалося.

У травні 2020 року до Верховного Суду ОСББ «Елефант» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу

України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень, лише у тих випадках, коли таке оскарження

є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної

правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 16 213 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 100 = 210 200, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних.

Заявник вказав, що у касаційній скарзі ним порушено питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має для заявника виняткове значення, тому є підстави для відкриття касаційного провадження. Верховний Суд, дослідивши доводи касаційної скарги та мотиви судового рішення, з таким твердженням ОСББ «Елефант» не погоджується і вважає його безпідставним, оскільки основним аргументом заявника є неправильна оцінка судом апеляційної інстанції доказів.

Оцінюючи вказані доводи заявника, з урахуванням ціни позову, характеру правовідносин, а також змісту оскарженого судового рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення основної суми боргу за відсутності у відповідача заборгованості за комунальні послуги, Верховний Суд не знаходить ознак винятковості цієї справи для особи, яка подала касаційну скаргу.

Посилання в касаційній скарзі на те, що заявник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням,

при розгляді іншої справи суд не приймає до уваги, оскільки відповідно

до положень статті 400 ЦПК України Верховний Суд не здійснює переоцінку доказів у справі, не встановлює обставини, не може вирішувати питання

про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, а заявник не довів того, що на розгляді в суді перебуває інша справа, в якій не підлягають доказуванню обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСББ «Елефант» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елефант» на постанову Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елефант»

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза житлово-комунальні послуги - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович