Справа № 236/193/20
12 травня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Бєлоусова А.Є.,
при секретарі - Колесник О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лиман Донецької області за відсутністю учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Об`єднана територіальна громада, інтереси якої представляє Лиманська міська рада, до ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
15.01.2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької областінадійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Лиманська міська рада Донецької області, до ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. 1-3).
Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 20.01.2020 року позовна заява була залишена без руху (а.с. 23-24).
28.02.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Об`єднана територіальна громада, інтереси якої представляє Лиманська міська рада, до ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. 29-31).
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, просили справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримали повністю, не заперечували проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання, про що суду надали відповідні заяви (а.с. 45, 60).
Відповідач ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 52, 59), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав.
Представник третьої особи - Лиманської міської ради Донецької області, для участі в судовому засіданні не прибула, надала клопотання про розгляд справи без її участі, просила рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 56).
Ухвалою суду від 10.04.2020 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є наймачем житлового приміщення, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією ордеру на житлове приміщення № 1202 від 27.08.2013 року, виданого на ім`я " ОСОБА_1 " (а.с. 12).
21.03.2019 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 21.03.2019 року (а.с. 11).
Крім позивачки, у зазначеному будинку зареєстровані її донька ОСОБА_2 , онук ОСОБА_3 (позивачі у справі), син ОСОБА_4 ( з 22.10.2013 року) відповідач у справі, що підтверджується довідкою від 15.01.2020 року № 276, виданою відділом надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області (а.с. 13).
Відповідач ОСОБА_4 за вказаною адресою з серпня 2016 року не мешкає, не користується житлом, не зберігається у будинку належне йому майно, про що 20.09.2019 року був складений відповідний акт (а.с. 14).
З 26.08.2016 року відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у розшуку, до теперішнього часу місцезнаходження останнього не встановлено, що підтверджується довідкою Лиманського ВП Слов 'янського ВП ГУНП в Донецькій області (а.с. 16).
Позивачі здійснюють виконання обов`язків щодо утримання зазначеного будинку в належному стані, виконують інші обов`язки, пов`язані з використанням нерухомості (а.с. 19).
Факт реєстрації відповідача у зазначеному будинку порушує право позивачів на вільне користування вказаним нерухомим майном, позбавляє можливості отримати їм відповідну житлову субсидію на будинок, приватизувати дане нерухоме майно, що підтверджується листом виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області № 6.147-02-10 від 23.10.2019 року, де зазначений перелік документів, які необхідно надати щодо приватизації нерухомості, в тому числі: заява-згода тимчасово відсутніх членів сім 'ї: ОСОБА_4 , на приватизацію будинку (а.с. 17).
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.
Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 ЖК України передбачена можливість визнання у судовому порядку особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" визначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Як вбачається із досліджених судом письмових доказів, позивачі зареєстровані та фактично мешкають у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією ордеру на житлове приміщення № 1202 від 27.08.2013 року, та довідкою від 15.01.2020 року № 276, виданою відділом надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області. Відповідач з серпня 2016 року відсутній за адресою реєстрації, що підтверджується актом від 20.09.2019 року, довідкою Лиманського ВП Слов 'янського ВП ГУНП в Донецькій області щодо розшуку останнього з 26.08.2016 року.
З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивачів щодо визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтованими і приходить до висновку про необхідність задоволення таких вимог.
Позивачі не вимагають компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.
Керуючись ст. 71,72 ЖК України, ст. 4,13,18,76-83, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Об`єднана територіальна громада, інтереси якої представляє Лиманська міська рада, до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п. 3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Текст рішення виготовлений 12.05.2020 року.

Суддя -