ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року

м.Суми

Справа №592/82/18

Номер провадження 22-ц/816/1266/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

у присутності :

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лук`яненка Олеся Валерійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лук`яненка Олеся Валерійовича

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2020 року, постановленої у складі судді Сидоренко А.П. у м. Суми, повний текст якої складено 24 лютого 2020 року,

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 91335,79 доларів США, а саме: сума заборгованості за кредитом 41800,00 доларів США, сума заборгованості за відсотками 49435,79 доларів США.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 квітня 2018 року справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Зарічного районного суду м. Суми.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2019 року залучено до участі у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») як процесуального правонаступника АТ «Укрсоцбанк».

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2020 року клопотання представника відповідача Лук`яненка В.В. Лук`яненко О.В. про закриття провадження задоволено частково. Закрито провадження у справі за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитом 41900,00 доларів США та суми заборгованості за відсотками 4626,07 доларів США. В іншій частині клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про закриття провадження у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, щосудом першої інстанції не враховано, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від

28 квітня 2011 року у справі №1111/10 заборгованість за кредитним договором уже стягнута у повному обсязі, а тому повторне стягнення кредиту, всупереч положень статті 61 Конституції України, призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання.

Позивачем у встановлений судом строк відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення ПАТ «Укрсоцбанк» до суду з позовом до ОСОБА_1 ухвалено рішення третейського суду від 28 квітня 2011 року по справі №1111/10 між тими ж сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав. Відмовляючи у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі у частині стягнення заборгованості за відсотками за період з 15 травня 2010 року по 23 листопада 2017 року, суд виходив з відсутності доказів на підтвердження наявності будь-яких рішень між тими самими ми сторонами та про той самий предмет у межах заявленої суми заборгованості за вказаний період.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи вбачається, що 03 липня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №750/7-117, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 41900,00 доларів США (т. 1 а.с. 4-10).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28 квітня 2011 року у справі №1111/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 394660,60 грн заборгованості, а також 4346,60 грн витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом.

Зі змісту рішення вбачається, що з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» за додатковою угодою №1 стягнуто заборгованість за користування кредитними коштами станом на 14 травня 2010 року, а саме суму заборгованості по кредиту у розмірі 41900,00 доларів США, заборгованість по відсотках 4626,07 доларів США, та нараховану пеню 25899,62 грн, що у гривневому еквіваленті на дату проведення розрахунку складає 394660,60 грн (т. 1 а.с.140-142).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 серпня 2012 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28 квітня 2011 року у справі №1111/10 (т. 2 а.с.13-14).

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 , просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 41900,00 доларів США та заборгованість за відсотками у розмірі 49435,79 доларів США, яка утворилася станом на 23 листопада 2017 року.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, стосується того самого спору, між тими самими сторонами, про той самий предмет, а саме про стягнення ОСОБА_1 на користь банку заборгованості по кредиту у розмірі 41900,00 доларів США, заборгованісті по відсотках 4626,07 доларів США , і з тих самих підстав, що і поданий позов ПАТ «Укрсоцбанк» в даній цивільній справі.

Таким чином, суб`єктний склад сторін, предмет та підстави позовів у даній справі у частині стягнення ОСОБА_1 на користь банку заборгованості по кредиту у розмірі 41900,00 доларів США, заборгованість по відсотках 4626,07 доларів США та у справі у справі №1111/10 Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків є тотожними, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про закриття провадження у справі у цій частині на підставі п. 6 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Крім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову ОСОБА_1 у закритті провадження в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 15 травня 2010 року по 23 листопада 2017 року, оскільки відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження наявності будь-яких рішень між тими самими сторонами та про той самий у межах заявленої суми заборгованості за вказаний період.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Отже за встановлених обставин справи, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лук`яненка Олеся Валерійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 травня 2020 року.

Головуючий - О.І.Собина

Судді : В.І.Криворотенко

С.Г.Хвостик