Провадження № 2/686/654/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Хмельницький міськрайоний суд

Хмельницької області в складі :

головуючого судді - Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, в порядку

ст. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 23095,00 грн. Також просить стягнути з відповідача 1921,00 грн. судового збору. В обґрунтування позову вказує, що 09.11.2017 р. між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АК/9713380, забезпеченим транспортним засобом за полісом є Фольксваген, д.н. НОМЕР_1 .

19.02.2018 р. по вул. Автозаводській м. Києва відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу Фольксваген, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Лексус, д.н. НОМЕР_2 . Постановою Оболонського районного суду від 29.03.2018 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Лексус, д.н. НОМЕР_2 . З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Лексус, д.н. НОМЕР_2 було проведено його огляд, про що складено акт та калькуляцію.

На підставі зібраних документів та заяви потерпілого складено страховий акт на суму 23095,00 грн., здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України, пп. а, п.п.38.1.1 п. 38.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до страховика, який виплатив страхове відшкодування з моменту такого відшкодування у межах фактичних витрат перейшло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 як особи, відповідальної за завдану шкоду у розмірі 23095,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за відсутності представника, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. 16.04.2020 р. на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, у якому відповідач зазначає, що визнає заявлені позовні вимоги щодо виплати позивачу матеріальної шкоди у розмірі 23095,00 грн., проте заперечує проти стягнення з нього судового збору у сумі 1921,00 грн. Відповідач вказує, що представники позивача не вживали жодних заходів для досудового врегулювання спору, тоді як відповідач ніколи не відмовлявся добровільно відшкодувати в досудовому порядку розмір виплаченого страховою компанією потерпілому страхового відшкодування, якби йому було відомо про таку виплату. Вважає, що позивач, звертаючись до суду за відсутності спору, зловживав своїми процесуальними правами, внаслідок чого відповідачу може бути завдана матеріальна шкода у зв`язку із покладенням на нього судових витрат. Посилаючись на ст.ст.44, 141, 142 ЦПК України просить покласти на позивача судові витрати у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 19.02.2018 року о 18.50 год. по АДРЕСА_1 . Автозаводській, 4 в м. Києві, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту «1.91% промілі». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. 19.02.2018 року о 18.50 год. ОСОБА_1 , по АДРЕСА_2 , керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості для руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Lexus НОМЕР_3 що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року. Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК /9713380, укладеного останнім із ПрАТ «СГ «ТАС», строк дії полісу з 10.11.2017 року до 09.11.2018 року.

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Lexus» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .

На підставі зібраних документів та заяви потерпілого складено страховий акт на суму 23095,00 грн. та здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням № 68495 від 04.04.2018 р.

Із змісту позовної заяви та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини з приводу регресних вимог ПрАТ СГ «ТАС» до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Дані правовідносини регулюються ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 701/167/18-ц, від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц які суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно з пп. «а» п. 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені законодавчі норми та всі обставини, встановивши, що відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння суд приходить до висновку про те, ПрАТ СГ «ТАС» відповідно до положень пп. «а» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. На користь позивача в порядку регресу підлягає стягненню завдана шкода в розмірі 23095,00 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. А тому суд відхиляє посилання відповідача на те, що звернення позивача до суду без попереднього досудового врегулювання спору, є зловживанням процесуальними правами.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує дії сторони щодо досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову

Проаналізувавши викладене, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 960,50 грн.

Також відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 960,50 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 10,13,18, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» завдану матеріальну шкоду у сумі 23095 гривень 00 копійок та 960 гривень 50 копійок сплаченого судового збору.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Хмельницькому районі Хмельницької області повернути приватному акціонерному товариству «Страхова група «ТАС» 50 відсотків сплаченого відповідно до платіжного доручення №3737 від 13 вересня 2019 року судового збору, що становить 960 гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», , знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 65.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 29.05.2020 року.

Суддя: