Справа № 308/4818/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., за участю секретаря судового засідання Скраль В.В., розглянувши заяву адвоката Колотухи Олексія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом адвоката Колотухи Олексія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Колотуха О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Одночасно, з метою забезпечення позову, представник позивача подав заяву про забезпечення позову, у якій просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заяву про забезпечення позову обґрунтовує тим, що предметом поданого позову є стягнення заборгованості за договором позики (розпискою). Вказує, що у позасудовому порядку вирішити питання про повернення грошових коштів не надається за можливе, та з метою ефективного поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, з урахуванням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а саме відповідач може відчужити третім особам належну йому квартиру, просить накласти арешт на вищевказане помешкання.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Так, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частини 1, 2 статті 150 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Як роз`яснено у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Подана заява не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову у справі на даному етапі, а небажання відповідача йти на контакт з позивачем та здійснити виплату боргу у поза судовому порядку не може бути належною та достатньою умовою для вжиття такого заходу забезпечення позову.

Також суд не може лише на цій підставі накладати арешт на нерухомість відповідача, оскільки заявником не надано доказів того, що дана квартира належить виключно відповідачу, а не перебуває у спільній власності кількох осіб, та такий вид забезпечення позову може призвести до порушення дисбалансу рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, та вважає, що позивачем не зазначено обставин, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, натомість вжиття такого заходу забезпечення може суттєво обмежити права відповідача, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Колотухи Олексія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.Р. Деметрадзе