Справа № 697/1495/20
Провадження № 2/697/610/2020
25 вересня 2020 року
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Євтушенко Б.В.,
з участю секретаря Васянович Ю.В.,
відповідач - не з`явився,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вони з відповідачем мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним та має задовільний стан здоров`я, крім того має на утриманні ще одну дитину і відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2012 (справа № 2-1132/11 р.) з нього стягнуто аліменти на дитину у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. має на утримання. Позивач не має можливості повністю покривати матеріальні витрати на забезпечення належного рівня життя дитини без участі відповідача. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на її ім`я аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В судовому засіданні встановлено, що від спільного проживання сторони мають
неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.02.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 35 (а.с. 7).
Відповідно до довідки про склад сім`ї № 11-15/3183 від 05.08.2020 (а.с.8) вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
До правовідносин, які виникли, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Згідно із ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а згідно з ч.3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька.
Ст. 184 СК України передбачає, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Заявляючи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі позивач зазначив, що відповідач зобов`язаний на рівні із нею матеріально забезпечувати дитину.
Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Суд враховує, що відповідач має на утримані ще одну дитину і відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2012 (справа № 2-1132/11 р.) з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 13-14).
При визначенні розміру стягнення аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік» для дітей віком до 6 років з 01.07.2020 - 1859 грн., а також з того що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач у своєму позові, оцінивши ці докази на належність, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає за можливим стягнути з відповідача на ім`я ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.
Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 13.08.2020, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку.
Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір в сумі 840,80 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір".
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 265,268, 273, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-183 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі - 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 13.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.09.2020.

Суддя Б . В . Євтушенко