Справа № 2-576/2008
Провадження № 2-р/314/5/20
УХВАЛА

іменем України

"22" травня 2020 р. м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н. Ю., секретар судового засідання Рясна А. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Вільнянського районного суду Запорізької області по справі № 2-576/2008 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Вільнянська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року до Вільнянського районного суду Запорізької області від ОСОБА_4 надійшла заява про роз`яснення рішення Вільнянського районного суду Запорізької області по справі № 2-576/2008 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним та визнання права власності на земельну ділянку, яким позов задоволено частково, а саме визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 10 квітня 2007 року на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,23 га та розташовану по АДРЕСА_1 , в частині права власності на земельну ділянку площею 0,115 га, розташовану по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано за ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку площею 0,115 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

У заяві зазначено, що заявниця з метою отримання кадастрового номеру земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , звернулася до фахівців із землеустрою для замовлення технічної документації на вказану земельну ділянку. Однак, виготовити технічну документацію на земельну ділянку виявилося неможливим, оскільки з резолютивної частини рішення суду неможливо однозначно ідентифікувати земельну ділянку, право власності на яку визнано за заявницею.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Ураховуючи, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви про роз`яснення рішення суду, суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін.

Згідно зі ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру для примусового виконання.

Досліджуючи подану заяву на предмет наявності підстав для її задоволення, суд виходить з того, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України викладені в ухвалі 13 липня 2016 року у справі № 21-452іп16.

У даному випадку суд зазначає, що заявниця ОСОБА_1 є стороною у цивільній справі № 2-576/2008, оскільки після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 присвоєно прізвище ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Матвіївської сільської ради 14.06.2014.

За результатами судового розгляду справи № 2-576/2008 судом було встановлено, що ОСОБА_5 був виданий державний акт на право приватної власності на землю від 15.12.1997 серії ЗП 04-002234 площею 0,23 га, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 . У подальшому рішенням Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 26.07.2001 № 3 у ОСОБА_5 вилучена земельна ділянка площею 0,115 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 26.07.2001 № 6 земельна ділянка площею 0,115 га, що розташована по АДРЕСА_1 , передана у власність ОСОБА_6 .. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_6 не був оформлений.

В резолютивній частині рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.06.2008 у справі № 2-576/2008 не зазначено, на підставі якого правовстановлюючого документа виникло право власності у заявниці, що викликає труднощі у його виконанні.

За викладених обставин суд доходить висновку, що заява про роз`яснення судового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 271, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.06.2008 по справі № 2-576/2008 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Вільнянська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним та визнання права власності на земельну ділянку повністю.

Роз `яснити, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.06.2008 у справі № 2-576/2008 за ОСОБА_6 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,115 га, розташовану по АДРЕСА_1 , що виникло у неї на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 15.12.1997 серії ЗП 04-002234, рішення Матвіївської сільської ради Вільнянського району від 26.07.2001 № 3 про вилучення у ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,115 га, що розташована по АДРЕСА_1 , та рішення Матвіївської сільської ради Вільнянського району від 26.07.2001 № 6 про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,115 га, що розташована по АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, встановлені для оскарження ухвали, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Н. Ю. Мануйлова

22.05.2020