Номер провадження: 22-ц/813/2886/20
Головуючий у першій інстанції Турецький О. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності та визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Турецького О.С. 25 жовтня 2013 року у м. Одеса,-

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПАТ «Дельта Банк» про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності та визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки (т. 1 а.с. 2-7, 144-147).

В обґрунтування позову посилався на те, що восени 2004 року позивач та ОСОБА_2 почали проживати у орендованій квартирі однією сім`єю як чоловік та дружина та вести спільне господарство без реєстрації шлюбу, однак, в квітні 2005 року вони розійшлися.

В період проживання однією сім`єю, сторони деякий час мешкали в орендованому житлі, тому в грудні 2004 року вирішили придбати власну квартиру, щоб вони могли там спільно проживати.

04 березня 2005 року за кошти позивача було придбано кв. АДРЕСА_1 . Договір № 9 про уступку права вимоги щодо вказаної вище квартири сторони спільно вирішили оформити на ОСОБА_2 , оскільки вона в основному займалася питаннями її оформлення, а також оформленням особових рахунків по сплаті комунальних послуг, сплатою цих послуг та організаційними питаннями утримання квартири.

Перед укладенням вищезазначеного договору, позивач надав відповідачці 210 000,00 доларів США на її купівлю, підтвердженням чого є розписка.

Стан квартири на момент купівлі потребував капітального ремонту, тому сторони вирішили провести його за кошти, які надав позивач.

У зв`язку із цим, внаслідок грошових затрат, кв. АДРЕСА_1 , істотно збільшилася у своїй вартості.

В літку 2012 року позивачу стало відомо, що в період проживання з ОСОБА_2 , остання знаходилася у офіційному шлюбі з ОСОБА_3 , але однією сім`єю з ним не проживала.

Тоді ж, в літку 2012 року, позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 , в період проживання з позивачем, але без його відома, не отримавши від нього згоди, уклала з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» іпотечний договір від 27 квітня 2005 року № 1234, предметом якого стала кв. АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 .

Зазначений іпотечний договір був укладений в забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 2488-08 ОФН від 27 квітня 2005 року, який було укладено між відповідачкою та АКІБ «УкрСиббанк», згідно з яким ОСОБА_2 було надано кредит на суму 95 000,00 доларів СІЛА.

Окрім того, 02 листопада 2006 року, ОСОБА_2 уклала з АКІБ «УкрСиббанк» ще один Іпотечний договір №6554, за яким предметом іпотеки стала також кв. АДРЕСА_1 .

Зазначений іпотечний договір був укладений в забезпечення всіх грошових зобов`язань ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 02 січня 2006 року, згідно з яким ОСОБА_2 було надано 203 000,00 доларів США.

06 серпня 2008 року ОСОБА_2 уклала з АКІБ «УкрСиббанк» іпотечний договір №1639, за яким предметом іпотеки стала кв. АДРЕСА_2 .

Зазначений вище договір іпотеки був укладений у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 уклала з АКІБ «УкрСиббанк» договір поруки №222036 від 06 серпня 2008 року, згідно якого вона виступила поручителем виконання зобов`язань ОСОБА_3 за надання споживчого кредиту №0 від 06 серпня 2008 року, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 10 000,00 доларів США.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд встановити факт проживання однією сім`ю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2 та визнати недійсними кредитні та іпотечні договори, укладені ОСОБА_2 , без згоди ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт припинення шлюбних відносин та не проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в період з липня 2004 року до 19 квітня 2005 року, під час зареєстрованого шлюбу. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з липня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано кв. АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з моменту державної реєстрації 13 квітня 2005 року в КП «ОМБТІ та РОН» Свідоцтва про право власності серії САА № 435395 від 08 квітня 2005 року. Визнано недійсним іпотечний договір від 27 квітня 2005 року, укладений між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Ситніковою Ю.Д., зареєстрований за № 1234. Припинено взаємні права та зобов`язання сторін за іпотечним договором від 27 квітня 2005 року, укладеним між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Ситніковою Ю.Д., зареєстрованим за № 1234. Виключено з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна запис № 1928678 від 27 квітня 2005 року про державну реєстрацію обтяження об`єкту нерухомого майна: кв. АДРЕСА_1 , накладений на підставі іпотечного договору № 1234 від 27 квітня 2005 року, укладеного між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Ситніковою Ю.Д., що зареєстрований в реєстрі заборон за № 127. Визнано недійсним іпотечний договір від 02 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Дєордієвою І.В., зареєстрований за № 6554. Припинено взаємні права та зобов`язання сторін за іпотечним договором № 6554 від 02 листопада 2006 року, укладеним між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Дєордієвою І.В. Виключено з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна запис № 3995452 від 02 листопада 2006 року про державну реєстрацію обтяження об`єкту нерухомого майна: кв. № АДРЕСА_2 , номер за РПВН: 10468272, за адресою: АДРЕСА_3 , накладений на підставі іпотечного договору № 6554 від 02 листопада 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Дєордієвою І.В., що зареєстрований в реєстрі заборон за № 275. Визнано недійсним іпотечний договір № 1639 від 06 серпня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Кісельовою О.В. Припинено взаємні права та зобов`язання сторін за іпотечним договором № 1639 від 06 серпня 2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Кісельовою О.В. Виключено з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна запис № 7695914 від 06 серпня 2008 року про державну реєстрацію обтяження об`єкту нерухомого майна: кв. № АДРЕСА_2 , номер за РПВН: 10468272, за адресою: АДРЕСА_3 , накладений на підставі іпотечного договору № 1639 від 06 серпня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Кісельовою О.В., що зареєстрований в реєстрі заборон за № 1640. Визнано недійсним договір поруки № 222036 від 06 серпня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк». Припинено взаємні права та зобов`язання сторін за договором поруки № 222036 від 06 серпня 2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», що випливають з даного договору. Виключено з Державного реєстру іпотек запис №4000423 від 03 грудня 2012 року про державну реєстрацію приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. обтяження об`єкту нерухомого майна: квартири, номер за РПВН: 10468272, за адресою: АДРЕСА_4 , накладений на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ УкрСиббанк та ПАТ Дельта Банк, 2949, від 08 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., що зареєстрований в реєстрі іпотек. Виключено з Державного реєстру іпотек запис №7695961 від 03 грудня 2012 року про державну реєстрацію приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. обтяження об`єкту нерухомого майна: квартири, номер за РПВН: 10468272, за адресою: АДРЕСА_4 , накладений на підставі договору купівлі - продажу прав вимоги між ПАТ УкрСиббанк та ПАТ Дельта Банк від 08 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., що зареєстрований в реєстрі іпотек. Припинено будь-які взаємні права та зобов`язання, які виникли між ОСОБА_2 , як іпотекодавцем, та ПАТ Дельта Банк, як іпотекодержателем нерухомого майна: квартири, номер за РПВН: 10468272, за адресою: АДРЕСА_4 , внаслідок укладення договору купівлі-продажу прав вимоги №2949 від 08 грудня 2011 року між ПАТ УкрСиббанк та ПАТ Дельта Банк. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на кв. АДРЕСА_1 , загальною площею 172,4 кв.м. та жилою площею 111,5 кв.м. Стягнуто солідарно з ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 441 гривня (т. 1 а.с. 158-163).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2017 року заяву відповідача ПАТ «Дельта Банк» про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2013 року було залишено без задоволення (т. 1 а.с 240).

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, судом першої інстанції не було повідомлено представника Банку про дату та час судового засідання; копія позовної заяви також не була направлена на адресу відповідача. У рішенні суду викладені перелічені у позові обставини, без їх перевірки судом. Крім того, апелянт вважає, що розписки, які містяться у матеріалах справи не підтверджують той факт, що позичені гроші були витрачені на придбання квартири та на проведення у неї ремонтних робіт. Представник Банку вважає, що усі дії сторін направлені на виведення іпотечного майна з іпотеки (т. 2 а.с. 4-15).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , з якою проживав ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з липня 2004 року до квітня 2005 року, належить квартира АДРЕСА_1 , та, враховуючи факт надання позивачем грошових коштів на купівлю квартири, в результаті чого ця квартира була придбана фактично за спільні кошти, суд дійшов висновку, що зазначена квартира з 04 березня 2005 року набула правовий статус об`єкта права спільної сумісної власності подружжя.

Крім того, суд вважав встановленим, що ОСОБА_2 без згоди позивача підписала ряд договорів в період часу, коли позивачем фактично було набуто право власності на об`єкт права спільної сумісної власності подружжя - квартиру АДРЕСА_1 , чим було порушено право спільної сумісної власності.

Згідно розписки від 19 квітня 2005 року, у разі неповернення суми позики у термін до 19 квітня 2011 р., ОСОБА_2 зобов`язалася в рамках суми боргу передати у власність ОСОБА_1 всі об`єкти рухомого і нерухомого майна, які будуть належати їй юридично і фактично станом на 19 квітня 2011 року в рахунок погашення боргу. Претензій до цього майна в межах зазначеної суми ОСОБА_2 зобов`язалася не пред`являти.

Оскільки у наступному відповідачка ОСОБА_2 борг не повернула, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності та визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними, є законними та підлягали задоволенню частково.

Однак, колегія суддів не може погодитись зі вказаним висновком суду з наступних підстав.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з липня 2004 року по 19 квітня 2005 року, та ведення останніми спільного господарства. Суд першої інстанції погодився із доводами позовної заяви у цій частині, не перевіривши, чим саме вони обґрунтовуються.

Також колегія суддів зауважує, що відповідно до Журналу судового засідання від 06 серпня 2013 року (т.1 а.с. 123), судом для з`ясування факту сумісного проживання сторін було допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Однак, як видно з даних вказаного Журналу, допит судом свідка ОСОБА_4 тривав усього дві секунди - з 13:31:03 год. до 13:31:05 год., допит свідка ОСОБА_5 тривав дев`ять секунд - з 13:34:10 год. до 13:34:19 год. Таким чином, колегія суддів критично відноситься до пояснень даних осіб, оскільки за вказані проміжки часу свідки не могли встигнути надати пояснення щодо спільного проживання позивача з відповідачем, а також про те, де останні проживали, коли, в який період часу, за які кошти було придбане спірне майно, чи вели сторони спільне господарство та чи мали спільний бюджет, скільки й коли відповідачка нібито отримала коштів за борговими розписками від позивача тощо.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з липня 2004 року по 19 квітня 2005 року не вели спільного господарства, не мали спільного сімейного бюджету та спільно не вирішували побутові проблеми.

Одночасно, колегія суддів враховує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, про що свідчить Свідоцтво про одруження від 14 червня 2003 року, і у матеріалах справи відсутні докази припинення шлюбних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вказаний період.

Так, судом не були враховані пояснення ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , в яких вони заперечували проти задоволення позовних вимог, тобто, відповідно, не визнавали обставин, на які посилався ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов безпідставних висновків про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з липня 2004 року по 19 квітня 2005 року, та припинення шлюбних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у цей період.

Крім того, не підтвердженим жодним доказом є висновок суду першої інстанції про встановлення факту придбання іпотечного майна за рахунок ОСОБА_1 , на підставі чого суд визнав за останнім право власності на спірне майно.

Як на підставу зазначених висновків, суд послався на розписку, згідно якої позивач особисто нібито надав ОСОБА_2 210 000 доларів США, що станом на день передачі вказаної суми (03 березня 2005 року) становило 1 113 000 гривень на купівлю спільної квартири АДРЕСА_1 , підтвердженням чого є розписка від 03 березня 2005 року.

Виходячи з вимог статей 1046, 1047, 1049 ЦК України, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування цих положень закону суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи суд, для визначення факту укладення договору, повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

Судом першої інстанції не було надано правової оцінки тому факту, що згідно розписки від 03 березня 2005 року, констатований лише факт отримання ОСОБА_2 210 000 доларів США на придбання спірної квартири, та не зазначено необхідність повернення отриманої у борг суми коштів, у зв`язку із чим суд дійшов необґрунтованого висновку про доведеність існування між сторонами правовідносин за договором позики.

Крім того, колегія суддів враховує, що оригінали боргових розписок від 03 березня 2005 року та 09 квітня 2005 року судом першої інстанції не оглядались, не були вони надані позивачем також до суду апеляційної інстанції, і жодних доказів (враховуючи той факт, що ОСОБА_2 категорично заперечувала проти позову) на підтвердження передачі коштів позивачем на користь ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів доходить до висновку про недоведеність існування між сторонами правовідносин за договором позики у зв`язку із ненаданням доказів на підтвердження отримання відповідачем зазначеної у розписках суми грошових коштів.

Стосовно визнання недійсними Іпотечних договорів, укладених між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , колегія суддів зазначає наступне.

Квартира АДРЕСА_1 знаходиться в іпотеці Банку на підставі Іпотечного договору, укладеного між ОСОБА_2 та «УкрСиббанк», посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Ситніковою Ю.Д. 27 квітня 2005 року за № 1234 в забезпечення виконання ОСОБА_2 умов Кредитного договору № 2488-08 Н, за яким остання отримала кредит у сумі 95 000,00 дол. США.

02 листопада 2006 року спірна квартира була передана в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» відповідно до Іпотечного договору, посвідченого 02 листопада 2006 р. приватним нотаріусом ОМНО Дєордієвою І.В. за № 6554 в забезпечення виконання ОСОБА_2 умов Договору про надання споживчого кредиту № 0, за яким остання отримала кредит у сумі 203 000 дол. США.

Також, 06 серпня 2008 року спірна квартира була прийнята в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» на підставі Іпотечного договору, укладеного між ОСОБА_2 та «УкрСиббанк», посвідченого 06 серпня 2008 р. приватним нотаріусом ОМНО Кисельовою О.В. за № 1639 в забезпечення виконання чоловіком ОСОБА_2 - ОСОБА_3 умов Договору надання споживчого кредиту № 0, за яким останній отримав кредит у сумі 100 000 дол. США.

08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, зокрема, й за вказаними вище Кредитними договорами та договорами забезпечення за ними.

Отже, новим кредитором за зазначеними Кредитними договорами та договорами забезпечення наразі є АТ «Дельта Банк».

Згідно положень вказаних Іпотечних договорів, предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця ( ОСОБА_2 ) на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 08 квітня 2005 р. ВК ОМР, на підставі стадійного договору (про дольову участь у фінансуванні будівництва жилого будинку) від 16 грудня 2003 р. В1-3/34 з додатковими угодами від 16 грудня 2003 р. №№ 1,2, з угодою про уступку вимоги від 04 березня 2005 року № 9, акту прийому-передачі квартири від 05 квітня 2005 р., зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 квітня 2005 р., реєстраційний № 10468272.

При цьому, під час укладення зазначених іпотечних договорів, Позичальником була надана копія Свідоцтва про одруження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 з ОСОБА_3 .

Крім того, у паспортах зазначених осіб були відповідні відмітки.

Тобто, на момент укладення усіх трьох Іпотечних договорів, які суд визнав недійсними з підстав не отримання згоди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі не з позивачем, а з ОСОБА_3 , з яким, крім того, були також укладені договори поруки, що свідчить про дійсне перебування у шлюбі ОСОБА_2 саме з ОСОБА_3 , а не з ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів враховує, що суд першої інстанції, визнаючи недійсними Іпотечні договори, посилався на встановлення фактів перебування у фактичних шлюбних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та встановлення факту перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з липня 2004 року по 19 квітня 2005 року.

Однак, судом не було враховано, що Іпотечні договори було укладено, відповідно: 27 квітня 2005 року, 02 листопада 2006 року, 06 серпня 2008 року, а тому, навіть якщо визнати обґрунтованим припущення позивача про факт його проживання із ОСОБА_2 у період з липня 2004 року по 19 квітня 2005 року, то можна дійти висновку, що права ОСОБА_1 оскаржуваними Іпотечними договорами не могли бути порушені, оскільки спірні правочини були укладені після припинення нібито шлюбних відносин позивача із відповідачем.

Згідно положень ч. 3 ст. 215 ЦК України, договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Саме по собі порушення сторонами договору при його укладенні окремих вимог закону не може бути підставою для визнання його недійсним, якщо судом не буде встановлено, що укладеним договором порушено право чи законний інтерес позивача і воно може бути відновлене шляхом визнання договору недійсним. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не є стороною у кредитних правовідносинах, що виникли між АТ «Дельта Банк та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , і не надав судам першої та апеляційної інстанції жодного належного доказу на порушення його прав та законних інтересів при укладанні Договору кредиту, Іпотечних договорів та Договорів поруки, у останнього відсутнє передбачене законом право ставити питання щодо визнання недійсними вказаних договорів.

Також, безпідставним є висновок суду першої інстанції про припинення взаємних прав та обов`язків сторін за спірними правочинами.

Положення статті 598 ЦК України встановлюють, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання встановлені ст.ст. 599-608 ЦК України. Однак, жодної підстави, передбаченої вказаними нормами закону, у рішенні суду не зазначено.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився із характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2013 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Одночасно колегія суддів, на підставі вимог ч.1 ст. 380 ЦПК України, вирішує питання про поворот виконання рішення суду.

При розгляді заяви про поворот виконання рішення необхідно з`ясувати, чи порушено скасованим судовим рішенням права сторін, чи виконано рішення суду, що призвело до порушення прав, які потребують відновлення у судовому порядку. При повороті виконання рішення вчиняються дії, які покликані повернути стан речей до виконання рішення суду.

Таким чином, для настання повороту виконання рішення необхідні: одержання майна або грошових коштів у порядку виконання рішення суду; зміна чи скасування судового рішення і прийняття нового рішення про закриття провадження у справі; залишення позову без розгляду; повну відмову в позові; задоволення позовних вимог в меншому розмірі, а також подання стороною відповідної заяви.

За змістом наведених норм закону, поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі, а застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Враховуючи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції визнано апеляційним судом необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню із відмовою у задоволенні позовних вимог, колегія суддів вирішує питання про поворот виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2013 року, в порядку якого:

- скасувати рішення державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Одеської області Шушулкова М.Д. про припинення іпотеки (індексний номер рішення 8995995);

- скасувати (вилучити) запис у Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер іпотеки 3823143 (спеціальний розділ), зроблений державним реєстратором Одеського міського у правління юстиції Одеської області Шушулковим М.Д. щодо припинення іпотеки (дата, час реєстрації: 11 грудня 2013 р о 10:03:18 год.);

- скасувати рішення державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Одеської області Шушулкова М.Д. про припинення іпотеки (індексний номер рішення 8995518);

- скасувати (вилучити) запис у Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер іпотеки 3822900 (спеціальний розділ), зроблений державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Одеської області Шушулковим М.Д. щодо припинення іпотеки (дата, час реєстрації: 12 грудня 2013 р. о 18:00:42 год.);

- скасувати рішення державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Одеської області Тартачної К.М. про припинення обтяження (індексний номер рішення 8875167);

- скасувати (вилучити) запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3770187 (спеціальний розділ), зроблений державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Одеської області Тартачною К.М. щодо припинення обтяження (дата, час реєстрації: 10 грудня 2013 р. о 15:12:19 год.);

- скасувати рішення державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Одеської області Тартачної К.М. про припинення обтяження (індексний номер рішення 8873014);

- скасувати (вилучити) запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3769191 (спеціальний розділ), зроблений державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Одеської області Тартачною К.М. щодо припинення обтяження (дата, час реєстрації: 10 грудня 2013 р. о 14:50:02 год.);

- скасувати рішення державного реєстратора Одеського міською управління юстиції Одеської області Зіборової В.В. про припинення обтяження (індексний номер рішення 8872086);

- скасувати (вилучити) запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3768848 (спеціальний розділ), зроблений державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Одеської області Зіборовою В.В. щодо припинення обтяження (дата, час реєстрації: 10 грудня 2013 р. о 14:41:28 год.);

- поновити записи № 7695961 з урахуванням номеру запису про іпотеку: 3823143 (спеціальний розділ), № 4000423 з урахуванням номеру запису про іпотеку: 3822900 (спеціальний розділ) про іпотеку та записи №3995452 з урахуванням номеру запису про обтяження: 3770187 (спеціальний розділ), №1928678 з урахуванням номеру запису про обтяження: 3769191 (спеціальний розділ), № 7695914 з урахуванням номеру запису про обтяження: 3768848 (спеціальний розділ), щодо обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_5 на підставі Договору іпотеки від 06 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кисельовою О.В., зареєстрованого за № 1639, Договору іпотеки від 02 листопада 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В., зареєстрованого за № 6554, Договору іпотеки від 27 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., зареєстрованого за № 1234, шляхом внесення відповідних записів в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2013 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності та визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки - відмовити.

Допустити поворот виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2013 року, в порядку якого:

- скасувати рішення державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Одеської області Шушулкова М.Д. про припинення іпотеки (індексний номер рішення 8995995);

- скасувати (вилучити) запис у Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер іпотеки 3823143 (спеціальний розділ), зроблений державним реєстратором Одеського міського у правління юстиції Одеської області Шушулковим М.Д. щодо припинення іпотеки (дата, час реєстрації: 11 грудня 2013 р о 10:03:18 год.);

- скасувати рішення державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Одеської області Шушулкова М.Д. про припинення іпотеки (індексний номер рішення 8995518);

- скасувати (вилучити) запис у Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер іпотеки 3822900 (спеціальний розділ), зроблений державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Одеської області Шушулковим М.Д. щодо припинення іпотеки (дата, час реєстрації: 12 грудня 2013 р. о 18:00:42 год.);

- скасувати рішення державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Одеської області Тартачної К.М. про припинення обтяження (індексний номер рішення 8875167);

- скасувати (вилучити) запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3770187 (спеціальний розділ), зроблений державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Одеської області Тартачною К.М. щодо припинення обтяження (дата, час реєстрації: 10 грудня 2013 р. о 15:12:19 год.);

- скасувати рішення державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Одеської області Тартачної К.М. про припинення обтяження (індексний номер рішення 8873014);

- скасувати (вилучити) запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3769191 (спеціальний розділ), зроблений державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Одеської області Тартачною К.М. щодо припинення обтяження (дата, час реєстрації: 10 грудня 2013 р. о 14:50:02 год.);

- скасувати рішення державного реєстратора Одеського міською управління юстиції Одеської області Зіборової В.В. про припинення обтяження (індексний номер рішення 8872086);

- скасувати (вилучити) запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3768848 (спеціальний розділ), зроблений державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Одеської області Зіборовою В.В. щодо припинення обтяження (дата, час реєстрації: 10 грудня 2013 р. о 14:41:28 год.);

- поновити записи № 7695961 з урахуванням номеру запису про іпотеку: 3823143 (спеціальний розділ), № 4000423 з урахуванням номеру запису про іпотеку: 3822900 (спеціальний розділ) про іпотеку та записи №3995452 з урахуванням номеру запису про обтяження: 3770187 (спеціальний розділ), №1928678 з урахуванням номеру запису про обтяження: 3769191 (спеціальний розділ), № 7695914 з урахуванням номеру запису про обтяження: 3768848 (спеціальний розділ), щодо обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_5 на підставі Договору іпотеки від 06 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кисельовою О.В., зареєстрованого за № 1639, Договору іпотеки від 02 листопада 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В., зареєстрованого за № 6554, Договору іпотеки від 27 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., зареєстрованого за № 1234, шляхом внесення відповідних записів в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 13 березня 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе