ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/17/20 Номер провадження 22-ц/814/1078/20Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Одринської Т.В.

суддів: Карпушина Г.Л., Панченка О.О.

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк " ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою представника АТ КБ " ПриватБанк" - Крилової О.Л.

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 29 січня 2020 року

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2020 року представник АТ КБ « ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову вказав, що 26 березня 2007 року між учасниками справи був укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідачу було надано кредит в розмірі 2500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 31.10.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 12281, 13 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2427, 28 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 8702,84 грн, пеня за порушення строків погашення кредиту 90 грн;, штраф ( фіксована частина) 500 грн, штраф ( процентна складова) 561,01 грн, яку він прохає стягнути.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 29 січня 2020 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (заборгованість за кредитним договором б/н від 26.03.2007 року в сумі 2427,28 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 379,67 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення процентів, пені та штрафних санкцій суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що сторони обумовили у письмовому вигляді вказані платежі та відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Не погодившись із вказаним рішенням представник позивача оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги Банку. В обґрунтування скарги зазначає, що судом не враховано, що відсутність підпису Позичальника на спірних Умовах та правилах не свідчить про те, що останній з ними не ознайомлений, та не підтверджує відсутність договірних відносин між сторонами саме на цих умовах, оскільки позичальник підписуючи Заяву засвідчив свою згоду на отримання кредиту саме на таких умовах. Крім того, у вказаній заяві було погоджено процентну ставку в розмірі 36 % річних, тому висновки суду в цій частині не відповідають матеріалам справи. Також, вказав, що відповідач не звертався до Банку із письмовими заявами про розірвання кредитного договору, а продовжувала знімати кошти та здійснювати відповідні погашення, що вказує на те, що ним було погоджено умови кредитного договору.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26 березня 2007 року між учасниками по справі укладено кредитний договір б/н.

За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік. Позичальник зобов`язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом /а.с.11/.

Згідно зазначеної заяви відповідач погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Звертаючись з позовом до суду, Банком вказано, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, станом на 31.10.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 12281, 13 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2427, 28 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 8702,84 грн, пеня за порушення строків погашення кредиту 90 грн;, штраф ( фіксована частина) 500 грн, штраф ( процентна складова) 561,01 грн.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень статей 526, 530, 1046, 1054 Цивільного кодексу України на підставі кредитного договору у позичальника виникає обов`язок з повернення наданих йому банком грошових коштів (кредиту) та сплати процентів у встановлені договором строки (терміни).

Згідно довідки, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк», за кредитним договором № б/н по кредитній карті НОМЕР_1 17 вересня 2008 року було збільшено кредитний ліміт до 2500 грн./ а.с.54 /.

Крім того, колегією суддів встановлено, що відповідачем постійно використовувалась кредитна картка шляхом знімання відповідної суми та періодичним поповненням кредитної картки, що підтверджується випискою по карті / а.с. 83-90/.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами кредитний договір від 26 березня 2007 року у вигляді заяви, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в розмірі 2427,28 грн..

Крім того, колегія суддів зазначає, що Банк має права на стягнення процентів, погоджених в заяві про надання кредитних коштів від 26.03.2007 року в розмірі 36% на рік на залишок заборгованості, який відповідач погодив шляхом підписання заяви про надання кредиту, тому вимоги банку в цій частині підлягають задоволенню.

Також, колегія суддів враховує заяву відповідача, подану до суду першої інстанції 29 січня 2020 року, відповідно до якої, остання не оспорює суму заборгованості, проте прохає її зменшити, в зв`язку з тим, що її не було ознайомлено з Умовами та правилами надання кредиту / а.с.37/.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог в частинні стягнення відсотків за користування кредитів, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог

В свою чергу, місцевим судом вірно встановлено, що Банком не доведено належними та допустимими доказами погодження відповідачем Умов та Правил про застосування санкцій за несвоєчасне виконання умов кредитного договору.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів щодо погодження відповідача з вищевказаними істотними умовами кредитного договору, вимоги Банку про стягнення з ОСОБА_1 штрафних санкцій задоволенню не підлягають.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в стягненні відсотків за користування кредитом з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи процент задоволеності позовних вимог Банку, який складає 70, 86%, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3403,05 грн, з яких за подання позову до суду 1361,22 грн, за подання апеляційної скарги 2041,83 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника АТ КБ " ПриватБанк" - Крилової О.Л. задовольнити частково.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 29 січня 2020 року в частині відмови в стягненні відсотків за користування кредитом та в частині розподілу судових витрат-скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк " ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк " ПриватБанк" заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 8702,84 грн

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк " ПриватБанк"судовий збір в розмірі 3403, 05грн.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 29 січня 2020 року в іншій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 травня 2020 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ Г.Л.Карпушин ______________ О.О.Панченко