Провадження № 2/712/379/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкас в складі:

головуючого судді - Пересунька Я.В.,

при секретарі - Дядюрі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року адвокат Попельнюх А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з указаним позовом, просив стягнути з комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради (далі - КП «ЧЕЛУАШ») на користь ОСОБА_1 , завдану майнову шкоду в розмірі 61 176 грн та судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 грудня 2018 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Merсedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , під час проїзду по АДРЕСА_1 потрапив у вибоїну розмірами 1,7 м * 1,1 м, глибиною 16 см, що призвело до пошкодження автомобіля, а саме: розрубані два колеса, пошкодженні два диски та передній амортизатор.

З метою відновлення та ремонту вказаного автомобіля ОСОБА_1 звернувся до станції технічного обслуговування. Позивачем придбано ряд запасних частин та комплектуючих до автомобіля Merсedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 : автогума (2шт) - 17600 грн, амортизатор передній - 27 800 грн. Крім того, сплачено за послуги шиномонтажа та за послуги з відновлення пошкоджених титанових дисків - 15 776 грн.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 березня 2019 року ОСОБА_3 , як відповідальну посадову особу за утримання вулично-шляхової мережі м. Черкаси, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Позивач зазначає, що матеріальні збитки завдані ОСОБА_1 з вини КП «ЧЕЛУАШ» через неналежне утримання вулично-шляхової мережі м. Черкаси, а тому на його думку, понесенні збитки мають бути стягненні саме із вказаного підприємства.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

31 жовтня 2019 року представником відповідача КП «ЧЕЛУАШ» - Чуприною В.А. подано до суду відзив на позов. Відповідач заперечує протии задоволення позову з тих підстав, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження пошкоджень його автомобіля; а квитанції різних суб`єктів господарювання про придбання шин, переднього амортизатора та вартість відновлювального ремонту - містять завищені ціни. У відзиві також зазначено, що ймовірні збитки позивача щодо придбання переднього амортизатора не пов`язані з дорожньо-транспортноюб пригодою від 14 грудня 2018 року та спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2019 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, яку залишено без виконання листом Черкаського НДЕКЦ МВС України від 26 березня 2020 року у зв`язку з неможливістю її проведення.

У вступному слові в судовому засіданні 10 грудня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Попельнюх А.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У судове засідання 18 травня 2020 року адвокат Попельнюх А.О. не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання 18 травня 2020 року не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник відповідача КП «ЧЕЛУАШ» - Чуприна В.А. у вступному слові в судовому засіданні 10 грудня 2019 року заперечував щодо позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 18 травня 2020 року представник відповідача КП «ЧЕЛУАШ» Чуприна В.А. додатково пояснив, що на сьогодні позиція підприємства змінилась, зокрема, щодо відшкодування ймовірно завданої шкоди позивачу у виді компенсації вартості амортизатора. На сьогодні відповідач вважає, що пошкодження цього амортизатора дійсно могло статись внаслідок ДТП від 14 грудня 2018 року як приховане пошкодження, але заявлена позивачем вартість не відповідає теперішнім ринковим цінам на подібне майно. Підтримав відзив на позов в іншій частині.

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину.

Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом установлено, що 14 грудня 2018 року приблизно о 17 год 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Merсedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , під час проїзду по АДРЕСА_1 потрапив у вибоїну розмірами 1,7 м * 1,1 м, глибиною 16 см, що призвело до пошкодження вказаного автомобіля. (а.с.53-55)

Станом на 14 грудня 2018 року ОСОБА_1 мав свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб та чинне посвідчення водія, тому є законним володільцем автомобіля Merсedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно схеми місця події від 14 грудня 2018 року, автомобіль Merсedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди зазнав механічних пошкоджень: правого переднього колеса; правого переднього диска; правого заднього колеса; правого заднього диска. (а.с.55)

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного, безперервного та зручного руху транспортних засобів.

Згідно із ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Правила) ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Пунктом 4 Правил користувачами дорожніх об`єктів є учасники дорожнього руху, власники та користувачі земельних ділянок, які знаходяться в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг.

Згідно із п. 11 Правил встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів.

Пунктом 1 Правил визначено, що правила є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів.

Із змісту відповіді №1061-01-21 від 23 січня 2019 року заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Черкаської міської ради випливає, що всі об`єкти вулично-дорожньої мережі в територіальних межах м. Черкаси, в тому числі і ділянка дороги АДРЕСА_1 перебувають на балансі КП «ЧЕЛУАШ»; відповідальним за стан вищевказаної ділянки вулично-дорожньої мережі є КП «ЧЕЛУАШ»; керівником вказаного підприємства в період з грудня 2018 року і станом на 22.01.2019 року є ОСОБА_3 (а.с.12)

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 березня 2019 року ОСОБА_3 , як відповідальну посадову особу за утримання вулично-шляхової мережі м. Черкаси, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.13)

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої також потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Встановлюючи склад деліктної відповідальності, суд вважає доведеним факт наявності вини відповідача КП «ЧЕЛУАШ» Черкаської міської ради у вчиненні досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено автомобіль Merсedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_1 , оскільки саме на відповідача законодавчо покладено обов`язки постійного контролю експлуатаційного стану усіх дорожніх об`єктів та негайного усунення виявлених пошкоджень чи інших перешкод в дорожньому русі.

У свою чергу відповідачем не надано суду доказів виявлення аварійного стану автомобільної дороги по АДРЕСА_1 та невідкладного позначення пошкодженого місця автомобільної дороги дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинення (обмеження) руху на зазначеній ділянці дороги, а також подальшого ремонту.

На підтвердження матеріальної шкоди у розмірі 61 176 грн позивачем надано товарні чеки: №17/12 від 17 грудня 2018 року на придбання автогуми 265issк-19 Pirelli Scorpions ISE Snow 2шт. - 17600 грн; №578 від 26 грудня 2018 року на придбання амортизатора пер. 1 шт. - 27800 грн.; № 586 від 26 грудня 2018 року послуги шиномонтажу: зняття, установка 2 шт - 92грн; монтаж 2шт - 92 грн; балансування 2шт - 92 грн; зварювання аргоном - 1 500 грн; пескоструйка 2шт - 800 грн; покраска 2шт - 4000 грн; проточка дисків 2шт - 2000 грн; відновлення геометрії диска 2 шт - 1800 грн; шини 2шт - 5 400 грн. (а.с.14-16)

У відзиві на позов та вступному слові представник відповідача наполягав на тому, що у наданих позивачем квитанціях щодо придбання автомобільних шин, переднього амортизатора та вартості відновлювальних робіт зазначено завищені ціни.

З метою перевірки таких доводив ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2019 року за клопотанням представника відповідача було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

15 квітня 2020 року матеріали справи надійшли до суду із Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України без виконання ухвали про призначення експертизи.

У повідомленні про неможливість проведення судової експертизи №8/153 від 26 березня 2020 року судовий експерт ОСОБА_5 зазначає, що на автомобілі Merсedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , на даний час будь-які пошкодження відсутні, а пошкоджені амортизатор та автомобільні шини утилізовані, що робить неможливим проведення технічного огляду для проведення судово-автотоварознавчої експертизи.

Оскільки за вказаних вище обставин експертизу провести неможливо, то суд вважає за необхідне при визначенні вартості завданої позивачу шкоди виходити із наданих ним товарних чеків.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Разом з тим, положенням про форму та зміст розрахункових документів затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 р. форма та зміст саме товарного чека на теперішній час законодавством не є визначеною.

Доводи представника відповідача про невідповідність наданих позивачем товарних чеків Положенням про форму та зміст розрахункових документів затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 року - суд відхиляє, оскільки представником відповідача не конкретизовано, які саме складові чеків не відповідають вказаним вимогам.

Досліджуючи складові матеріальної шкоди, яку зазнав 14 грудня 2018 року законний володілець автомобіля Merсedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , суд звертає увагу на те, що схема місця події від 14 грудня 2018 року не містить зафіксованого пошкодження переднього амортизатора, але містить вказівку на пошкодження правого переднього диска та колеса, як і заднього правого диска та колеса.

Разом із тим, оскільки роботи шиномонтажу виконувались позивачем 26 грудня 2018 року, під час яких знімались пошкоджені автомобільні диски з шинами, то виявлений при цьому прихований дефект у виді пошкодження переднього амортизатора, на думку суду, - також перебуває в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із ДТП від 14 грудня 2018 року.

При цьому суд також враховує пояснення представника відповідача в судовому засіданні 18 травня 2020 року, відповідно до яких підприємство заперечує лише вартість придбаного позивачем переднього амортизатору, а не відсутність безпосереднього причинного зв`язку між його пошкодженням та ДТП.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути вартість придбаних автомобільних шин, переднього амортизатора, а також вартість послуг шиномонтажу відповідно до наданих позивачем товарних чеків.

Доводи представника відповідача про те, що вказана у наданих позивачем товарних чеках вартість автомобільних шин та переднього амортизатора є завищеною - оцінюються критично. Суд відшкодовує реальні збитки, яких зазнав позивач, тоді як відповідач не надав доказів про те, що ціна вказаного товару у суб`єктів господарювання, що видали такі чеки, відрізнялася від дійсних цін на час придбання товару.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню й судові витрати у розмірі 768 грн 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 81, 82, 89, 141, 259, 264-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради (, адреса: м. Черкаси, вул. Бидгощська, 13) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) завдану майнову шкоду в розмірі 61 176 грн, а також компенсацію судових витрат у виді судового збору - 768 грн 40 коп., а всього стягнути 61 944 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (з урахуванням положень пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України щодо набрання законної сили судовими рішеннями під час дії встановленого Кабінетом Міністрів України карантину).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

відповідач: комунальне підприємство «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради, , адреса: м. Черкаси, вул. Бидгощська, 13.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 18 травня 2020 року.

Суддя: Я.В. Пересунько