Справа № 315/697/20
Номер провадження № 2/315/290/20
У х в а л а
25 травня 2020 року м. Гуляйполе
Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану через представника адвоката Сивоненко Олену Володимирівну, до ОСОБА_4 , про виділення в натурі часток земельної ділянки, -
15.05.2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 через представника адвоката Сивоненко О.В. звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , про виділення в натурі часток земельної ділянки.
Вивчивши надані документи, приходжу до висновку, що позовну заяву подано з порушенням вимог чинного законодавства і має бути залишено без руху з наступних підстав.
Під час підготовки справи було встановлено, що позивачі неодноразово зверталися до суду з зазначеними позовними вимогами, зокрема, відповідно до ухвали судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Телегуз С.М. від 07.04.2020 року, позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділення в натурі часток земельної ділянки була залишена без руху, позивачам було надано строк на усунення недоліків.
Відповідно до ухвали судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Телегуз С.М. від 12.05.2020 року позовну заяву повернуто через невиконання вимог ухвали від 07.04.2020 року.
Таким чином, позовну заяву повторно подано до суду 15.05.2020 року, тобто через три дні після винесення ухвали про повернення позову від 12.05.2020 року.
Судом вже було звернуто увагу на те, що позивачі не позбавлені можливості щодо врегулювання спору в позасудовому порядку. На підтвердження того, що позивачі зверталися до відповідача ОСОБА_4 з пропозицією про виділення в натурі часток земельної ділянки до позовної заяви долучено лист від 15.05.2020 року.
З огляду на те, що лист на адресу відповідача ОСОБА_4 було направлено того ж дня, коли позивачі звернулися до суду з відповідним позовом, а саме 15.05.2020 року, що підтверджується вхідним номером та відміткою канцелярії суду, з`ясовано, що відповідач фактично не могла як отримати листа до моменту надходження позову до суду, так і відмовитися чи пристати на пропозицію позивачів.
Після виконання вимог, визначених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, підлягають з`ясуванню питання щодо можливості відкриття провадження за даною позовною заявою.
Враховуючи те, що на час звернення з позовом до суду позивачі не володіли інформацією про отримання відповідачем їхнього листа-пропозиції, а також не могли достеменно знати про відмову останньої від вчинення будь-яких дій, тому доведення наявності підстав для позову та самого предмету спору на теперішній час є актуальним з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За нормою ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляду яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Таким чином, особа, яка звертається до суду в рамках цивільного судочинства має вказати підстави такого звернення, якими можуть бути тільки порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів.
Позивачами при зверненні до суду не зазначено, яким саме чином відповідачем порушені, невизнані чи оспорювані їх права, не обґрунтувано позовні вимоги в частині викладення обставин, які б свідчили про наявність спору між ними та відповідачем ОСОБА_4 , а так само і неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку, не зазначаючи про те, чи зверталися вони з даним питанням до нотаріальної контори, що впливає на наявність чи відсутність спору між сторонами.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦК України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Таким чином, при наявності вказаних обставин, зазначених у ст. 364 ЦК України, позивачі мають право в будь-який час звернутися до нотаріуса з приводу виділу у натурі частки з нерухомого спільного майна, не звертаючись до суду з вказаним позовом.
Детально порядок визначення та зміну часток регламентовано «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим Наказом Мінюста України № 296/5 від 22.02.2012 року.
Відповідно до п. 6.6 глави 1 розділу ІІ зазначеного «Порядку…» учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу).
Згідно до п. 6.7 глави 1 розділу ІІ зазначеного «Порядку…», договір про визначення часток, зміну розміру часток є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. При цьому нотаріус або підшиває один примірник такого договору до правовстановлюючого документа, або вчиняє на цьому документі службову відмітку щодо посвідчення договору про визначення, зміну розміру часток.
На підставі 6.11 глави 1 розділу ІІ зазначеного «Порядку…», якщо між учасниками спільної часткової власності виникають спори щодо визначення, зміни розміру часток, а також виділу частки спільного майна в натурі (поділу), нотаріус відмовляє у вчиненні такої нотаріальної дії і роз`яснює заінтересованим особам їх право звернутися до суду для вирішення цих спорів.
Дотримання вимог ст. 175 ЦПК України при пред`явленні позовної заяви в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позов - це вимога позивача до відповідача, звернена через суд про захист порушеного чи оспорюваного суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.
Зміст позову - це частина позову, яка відображає вид судового захисту, а саме - звернену до суду вимогу про здійснення певних дій, пов`язаних із застосуванням конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права.
Підстава позову обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача. Предмет позову матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.
Таким чином, підлягають розмежуванню такі поняття як: предмет спору, предмет позову та предмет доказування.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 р.).
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року вказано, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Отже, відсутність у матеріалах справи відомостей, які підтверджують отримання відповідачем листа-пропозиції позивачів від 15.05.2020 року, продовження з її боку чинення перешкод щодо вирішення питання в позасудовому порядку, наявності відмови нотаріуса щодо вчинення нотаріальної дії за зверненням співвласників, якщо між учасниками спільної часткової власності виникають спори щодо визначення, зміни розміру часток, а також виділу частки спільного майна в натурі (поділу) позбавляє суд можливості належним чином підготувати справу до розгляду.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Оскільки дана позовна заява оформлена з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а позивачам та їх представнику надати строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ст. ст. 175, 185, 258, 260 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану через представника адвоката Сивоненко Олену Володимирівну, до ОСОБА_4 , про виділення в натурі часток земельної ділянки- залишити без руху.
Надати позивачам, представнику позивачів строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачам, представнику позивачів.
У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачам зі всіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.05.2020 р.

Суддя: О. О. Романько