Справа № 752/5560/20
Провадження № 2-з/752/122/20
У Х В А Л А

06 квітня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до його подачі, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви про забезпечення позову до його подання заявник ОСОБА_1 посилається на те, що 20.03.2018 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 . Зазначив, що відносно ОСОБА_2 складено та передано до суду обвинувальний акт у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_3 , яка проживає у зазначеній вище квартирі разом із заявником. Так, ОСОБА_1 має намір розвірвати договір дарування, укладений між ним та ОСОБА_2 . Стверджує, що у разі невжиття заходів забезпечення, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , до подання позовної заяви може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду за заявленими ним же позовними вимогами про розірвання договору дарування, з приводу чого він має намір заявити спір у судовому порядку.

За даними договору дарування укладеного 20.03.2018 року ОСОБА_1 передав безоплатно у власність, а ОСОБА_2 прийняв квартиру АДРЕСА_1 .

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову до його подання необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як убачається із матеріалів доданих до заяви про забезпечення позову до його подачі, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, ОСОБА_1 стверджує, що він має намір розірвати договір дарування укладений 20.03.2018 року між ним та ОСОБА_2 , а тому відчуження останнім зазначеного вище майна може утруднити чи зробити неможливим захист його законних прав за захистом яких він має намір звернутися до суду з позовом про розірвання договору дарування.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Посилання заявника, як на підставу задоволення заяви про забезпечення позову до подачі позову, а саме те, що вказана квартира може бути відчужена на користь інших осіб до ухвалення рішення у вказаній справі, не може бути прийнята судом до уваги, так як заявником не доведено та не надано доказів імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття зазначених заходів забезпечення позову, а також те, що застосування заходів забезпечення позову до подачі позову є ефективним захистом прав заявника.

При цьому, слід зазначити, що обраний заявником спосіб захисту, у разі задоволення зазначеної заяви, порушить права особи - власника майна щодо вільного розпорядження його майном.

Враховуючи вищевикладене, а також принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову до подачі позову із вимогою позову з якою заявник має намір звернутися до суду, суд приходить до висновку, що заява не достатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, висновок про обґрунтованість припущення про наміри відчуження банком об`єкту нерухомого майна є передчасним, відтак заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню на даній стадії розгляду справи та за наведеного обґрунтування заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд -

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г.Плахотнюк