Справа № 681/471/20
УХВАЛА

"20" травня 2020 р. м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Горгулько Н.А.,

за участю секретаря судових засідань Олійник Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полонне скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб органу державної виконавчої служби, заінтересовані особи державний виконавець Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України Бурч Денис Олегович, начальник Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Яремова Алла Володимирівна, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою в якій просить визнати виконавчий лист, виданий Полонським районним судом за №681/1325/1 від 29 листопада 2019 року таким, що не підлягає виконанню. Також просить суд визнати неправомірними: рішення та дії державного виконавця Полонського РВ ДВС Бурч Д.О. щодо незаконного відкриття виконавчого провадження ВП №61003402 від 20.01.2020 р. та звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію інші доходи боржника від 07.02.2020 р. у цьому виконавчому провадженні; бездіяльність начальника Полонського РВ ДВС Яремової А.В. щодо нездійснення котролю за рішеннями, діями державного виконавця Бурч Д.О. , яким незаконно відкрито виконавче провадження та звернено стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію інші доходи боржника від 07.02.2020 р. Крім того, просить скасувати постанову державного виконавця Полонського РВ ДВС Бурч Д.О. про відкриття виконавчого провадження ВП №61003402 від 20.01.2020 р. та постанову про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію інші доходи боржника від 07.20.2020 р.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що Полонським районним судом Хмельницької області видано виконавчий лист №681/1325/15-ц від 29 листопада 2019 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №HMPWGA від 29.08.2008 р., станом на 08.06.2015 р. 57696,72 доларів США, яка складається з: 32534,66 доларів США простроченої заборгованості по кредиту, 12352,16 доларів США заборгованості по кредиту поточної; 259,07 доларів США заборгованості по процентах прострочених; 12550,83 доларів США заборгованості по процентах поточних; 3247,91 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 250 грн.- штраф (фіксована частина); 60639,25 грн. штраф (процентна складова), а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2452,56 грн.

Представником АТ КБ «ПриватБанк» Ботеньовим Ю.В. до Полонського РВ ДВС подано заяву про прийняття до провадження виконавчого документу Касаційного цивільного суду від 21.12.2019 р. у справі №681325/15-ц та відкриття виконавчого провадження від 08.01.2020 р. №19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 1506419,23 грн. До цієї заяви преставником додано виконавчий документ від 21.12.2019 р. у справі №681325/15-ц та копію довіреності предстаника АТ КБ «ПриватБанк». На підставі чого, державним виконавцем Бурч Д.О. постановою від 20.01.2020 р. відкрито виконавче провадження ВП №10034042.

13 лютогог 2020 р. Беркутою О.В. на ім`я начальника Полонського РВ ДВС Яремової А.В. подано скаргу на дії і рішення державного виконавця у зв`язку з наданням до виконавчої служби виконавчого документу, який не відповідає вимогам Закону України від 02.06.2016 р. №1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції ЗУ від 14.01.2020 №440-ІХ), Інструкції з організації примусового виконання рішень, затве6рдженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. (в редакції наказу МЮУ №4225/5 від 27.12.2019 р.)

У зв`язку з переглядом судових рішень у справі №681325/15-ц Касаційним цивільним судом Верховного суду, а також розгляду прокуратурою заяви ОСОБА_2 В ОСОБА_3 , Беркути В.В ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами АТ КБ «ПриватБанк» при укладанні і виконанні кредитного договору №HMPWGA від 29.08.2008 р., у зверненні до виконавчої служби заявлялось про зупинення виконавчого провадження, надання можливості боржнику ознайомитися з його матеріалами.

19.03.2020 р. на адресу ОСОБА_1 надійшов лист-повідомлення за підписом начальника Полонського РВ ДВС Яремової А.В., яким повідомлено, що 07.02.2020 р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію інші доходи боржника. Разом з цим повідомленням їй було надіслано копії виконавчого листа виданого 29.11.2019 р. і заяву АТ КБ «ПриватБанк» від 08.01.2020 р. №19 про відкриття виконавчого провадження.

Вважає, що нерозгляд по суті її скарги, прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження і звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію інші доходи боржника, є неправомірними та такими, що порушують її права і свободи.

В судовому засіданні 07.05.2020 р. ОСОБА_1 підтримувала вимоги скарги та пояснювала, що їй невідомо що написано у скарзі, оскільки її писав адвокат. Вона не згідна з рішенням суду про стягнення з неї боргу і тому потрібно зупинити виконання. В судові засідання13 та 20 травня 2020 р. ОСОБА_1 не з`явилася, про розгляд скарги повідомлена належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не подала.

Решта учасників розгляду скарги в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи, начальником Полонського РВ ДВС Яремовою А.В. подано заяву про розгляд скарги без участі представника, решта учасників заяв, клопотань, заперечень не подали.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши письмові докази суд вважає скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Право на оскарження дій виконавця передбачено ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 23.10.2019 р. змінено рішення Полонського районного суду від 28 травня 2019 р. в частині задоволення первісного позову АТ КБ «ПриватБанк» та зменшено суму загальної заборгованості за кредитним договором до 57696,72 доларів США, яка складається з 32534,66 доларів США простроченої заборгованості по кредиту, 12352,16 доларів США заборгованості по кредиту поточної, 259,07 доларів США заборгованості по процентах прострочених, 12550,83 доларів США заборгованості по процентах поточних; зменшивши суму штрафу (процентної складової) до 60639 грн. 25 коп та суму судового збору до 2452 грн. 56 коп. Виключено з абзацу 2 резолютивної частини рішення посилання суду на визначення заборгованості за кредитом в гривневому еквіваленті.

На підставі цієї постанови апеляційного суду Полонським районним судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості, а також витрат по сплаті судового збору.

До Полонського РВ ДВС представником АТ КБ «ПриватБанк» Ботеньовим Ю.В. подано заяву від 08.01.2020 р. про відкриття виконавчого провадження.

На підставі цієї заяви державним виконавцем Бурч Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2020 р. ВП №61003402, а 07.02.2020 р. постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника.

Випадки та порядок повернення стягувачу виконавчого документа без виконання встановлені ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження". Цими положеннями закону не передбачені такі підстави повернення виконавчого документа, як наявність описки у виконавчому листі. Крім того, Закон України "Про виконавче провадження" не передбачає обов`язку та/або повноважень державного виконавця перевіряти відповідність зазначених даних, якщо вони чітко позначені у виконавчому листі, і у будь-якому разі не покладає на нього відповідальності за оформлення виконавчого листа.

Відповідно до положень ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чинома передбачених законом обставин, а також наявність у ньому описки, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження на примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах у межах повноважень та у спосіб, визначеними цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Крім того, права та обов`язки державного виконавця щодо здійснення примусового виконання судових рішень регулюються саме цим Законом, а тому у своїй професійній діяльності він має керуватися положеннями саме цього Закону.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження»: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документу виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби належать стягувачу. Виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування боржника.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Доводи скаржника, які наведені в скарзі, на думку суду, не є достатніми для того, щоб дії державного виконавця були визнані неправомірними, а постанови, відповідно, скасовані.

Посилання скаржника на процедуру оскарження рішення суду в касаційній інстанції, яке набрало законної сили, не може бути оцінене як належна підстава для невжиття державним виконавцем заходів щодо виконання судового рішення та скасування зазначених постанов.

Аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, внаслідок перевірки письмових доказів у справі, суд доходить до висновку про те, що скарга ОСОБА_1 задоволенню в цій частині не підлягає, оскільки дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження вчинені ним у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження були правомірними, а постанови від 20.01.2020 року про відкриття виконавчого провадження №61003402 та про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію інші доходи боржника від 07.02.2020 р. прийняті з додержанням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та в межах повноважень державного виконавця, а відтак скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно ч.3 ст.74 Закону, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

На ім`я начальника Полонського РВ ДВС Яремової А.В. Беркутою О.В. подано скаргу від 13.02.2020 р., яка зводиться до незгоди з рішенням суду про стягнення заборгованості в якій ОСОБА_1 просить зупинити виконавче провадження та надати їй ознайомитися з матеріалами справи.

28.02.2020 р. за вих.№7495 на ім`я ОСОБА_1 начальник Полонського РВ ДВС ОСОБА_5 А ОСОБА_6 направила відповідь в якій повідомляє, що 20.01.2020 р. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості, а тиакож, що відповідно до відповідей на запит боржник отримує пенсію та що 07.02.2020 р. винесена постаногва про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію інші доходи боржника. До даної відповіді додано копію виконавчого листа №681/1325/15-ц та копію заяви про відкриття виконавчого провадження.

Скаржником у своїй скарзі не доведено порушення її прав та свобод як діями державного виконавця так і діями начальника Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції.

Відповідно до частини 3 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до Закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставини, суд встановив, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 386, 387 ЦПК України суд,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб органу державної виконавчої служби, заінтересовані особи державний виконавець Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України Бурч Денис Олегович, начальник Полонського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Яремова Алла Володимирівна, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 25.05.2020 р.

Суддя Н.А.Горгулько