Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1881/19

номер провадження 2/695/281/20

13 травня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

за участю секретаря - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка за свого життя не склала заповіт, а тому після її смерті на підставі ст.,ст.1218,1223 ЦК України відкрилась спадщина за законом, до складу якої серед іншого, ввійшла належна їй за життя 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 .

Позивач наполягає, що його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 16.07.1983 року зареєстрували шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Починаючи з лютого 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перестали проживати разом внаслідок того, що ОСОБА_4 змінив своє місце проживання, переїхав та зареєструвався в с. Богодухівка Золотоніського району, Черкаської області, де проживав до 2014 року, а потім в зв`язку з погіршенням стану здоров`я повернувся в м. Золотоношу та знову почав проживати у квартирі АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 з квітня 2009 року також припинила спільне проживання з ОСОБА_3 і остаточно переїхала у власне будинковолодіння АДРЕСА_2 , де і зареєструвала своє місце проживання та проживає там разом з своєю сім`єю до цього часу.

Позивач ОСОБА_1 , в зв`язку з відсутністю у нього окремого власного житла, з моменту свого народження і до смерті своєї матері ОСОБА_3 , проживав з нею на постійній основі.

Після смерті ОСОБА_3 позивач вступив в управління і володіння квартирою АДРЕСА_1 та до цього часу одноособово володіє та користуюся нею.

За таких обставин позивач вважає, що постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та став єдиним спадкоємцем, який вчинив всі необхідні дії для цього, але вказану обставину позивач змушений довести в судовому порядку, оскільки ОСОБА_2 заперечує його право на спадщину на вказану квартиру, а тому між ними виник спір про право спадкування після їхніх батьків.

За таких обставин позивач позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права, тому, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду із даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив провести за його відсутності, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач у судове засідання не звернулася та надала до суду заяву про визнання позову у якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач заперечень проти позовних вимог не надала, позов визнала, суд вважає за можливе у судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, вважає/, що поховні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 від 12.06.1984 року) ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , а її батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно із свідоцтвом про народження (серії НОМЕР_2 від 27.11.1987 року) ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , а його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Із свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_3 від 17.06.2009 року) вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що складено відповідний актовий запис за № 263.

Таким чином встановлено, що позивач та відповідач є спадкоємцями майна після смерті своєї матері.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За нормами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так позивач наполягає, що він спадщину після смерті своєї матері прийняв, оскільки вони проживали разом на час відкриття спадщини.

Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання позивача вказане як квартира АДРЕСА_1 . Із паспорта серії НОМЕР_5 , яки був виданий померлій ОСОБА_3 вбачається, що місцем реєстрації проживання останньої було вказано квартира АДРЕСА_1 .

Окрім того, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають по сусідству із позивачем та добре знають його батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також його сестру ОСОБА_7 , вони всі разом проживали в своїй квартирі АДРЕСА_1 . Взимку 2003 року ОСОБА_4 переїхав в с.Богодухівка Золотоніського району, а в квартирі № 84 залишилися проживати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Після цього на початку весни 2009 року ОСОБА_2 теж виписалася та виїхала з квартири АДРЕСА_4 , де і проживає до цього часу. Літом 2009 року померла ОСОБА_3 , а після її смерті лише ОСОБА_10 вступив в управління і володіння квартирою АДРЕСА_1 , бо він і на той час і досі там проживає.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами статей 12 та 13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом із тим при розгляді вказаної справи судом встановлено, що відповідач не заперечує факти, які наведені позивачем вище та визнає позовні вимоги повністю, за таких обставин вказані доводи позивача додатковому доказування не підлягають в силу норм ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог позивача, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для його задоволення, що в свою чергу буде відповідати якнайкращому захисту як прав так і інтересів сторін по справі та не суперечитиме нормам чинного законодавства.

Суд переконався, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси як самих учасників по справі так і інших осіб.

Таким чином суд вважає, що зазначені вище доводи позивача є доведеними, оскільки фактично відповідачем не оспорюються, а матеріали справи містять належні докази на їх підтвердження.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, зважаючи на те, що позивачем належним чином доведено факт його спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Керуючись ст.,ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1222, 1223 ЦК України та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 р., Постановою Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме починаючи з 22.10.1987 року до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку, визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначений судовим рішенням термін оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя: Середа Л.В.