Справа № 697/2337/19
Провадження № 2/697/51/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

представника позивача Мосійчука В.М.

представника відповідача Дурицького М.А.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Каневі Черкаської області справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району, третя особа: Виконавчий комітет Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області про визнання заповіту нікчемним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району, третя особа: Виконавчий комітет Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області про визнання заповіту нікчемним, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Дарівка Канівського району Черкаської області, який є родичем, на випадок своєї смерті заповів право власності на земельну ділянку розміром 3,62 га ОСОБА_1 . Даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 40 ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер. У липні 2019 року, під час оформлення спадщини у приватного нотаріуса Канівського нотаріального округу Стеблини Є.В. позивачу стало відомо, що 05.03.2014 ОСОБА_2 склав заповіт на випадок своєї смерті, яким заповів все своє майно Територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району. Даний заповіт посвідчено секретарем Степанецької сільської ради Вовчинською Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 29. Початку лютого місяця 2014 року ОСОБА_2 повідомив позивача про свій намір проживати у Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району, яке розташоване в с. Степанці Канівського району Черкаської області. В середині лютого місяця 2014 року позивач разом з чоловіком ОСОБА_3 провідували ОСОБА_2 у Територіальному центрі с. Степанці і він повідомив, що керівництво терцентру заставляє його скласти заповіт на користь терцентру на випадок його смерті. ОСОБА_2 повідомив, що складе заповіт на користь Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району та заповість передати після своєї смерті у власність центру належний йому на праві власності будинок, який розташований в с. Дарівка Канівського району. ОСОБА_2 сказав, що заповіт від 30.03.2006, яким він на випадок своєї смерті заповідав позивачу земельну ділянку розміром 3,62 га залишиться в силі. В середині березня місяця 2014 року під час відвідин ОСОБА_2 у с. Степанці він повідомив позивача, що вже склав заповіт на випадок своєї смерті, яким заповів свій будинок у с. Дарівка Канівського району Територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району. Також ОСОБА_2 попросив позивача і ОСОБА_3 обробляти його земельну ділянку розміром 3,62 га та систематично надавати йому кошти, зароблені від обробітку землі. Протягом всього часу перебування ОСОБА_2 у Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району позивач та її чоловік систематично провідували його у с. Степанці та надавали йому матеріальну допомогу грошовими коштами, речами, продуктами харчування за рахунок отриманих коштів від обробітку земельної ділянки ОСОБА_2 19.01.2019 ОСОБА_3 провідував ОСОБА_2 у територіальному центрі, тоді ж ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_3 , що його потрібно відвезти в сільську раду до ОСОБА_4 , оскільки при складанні заповіту 05.03.2014 він допустив помилку, і потрібно в заповіт внести зміни і окремо зазначити, що земельну ділянку розміром 3,62 га на випадок своєї смерті він заповідає саме ОСОБА_1 , тобто що в силі є заповіт від 30.03.2006. ОСОБА_2 просив відвезти його до ОСОБА_4 в сільську раду, щоб керівництво територіального центру не дізналось, що ОСОБА_2 буде вчиняти нотаріальні дії щодо своєї власності, бо інакше у нього виникнуть проблеми з нормальним обслуговуванням у терцентрі. Оскільки 19.01.2019 був вихідним днем, то чоловік домовився з ОСОБА_2 поїхати до ОСОБА_4 через тиждень. Після цього ОСОБА_2 раптово захворів і ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. Похованням ОСОБА_2 за власні кошти займалась особисто позивач. При цьому, керівництво Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району після смерті ОСОБА_2 не повідомило позивача про існування заповіту на їх користь від померлого. Зробивши запит до Степанецької ОТГ адвокат отримав відповідь, що рішенням першої сесії шостого скликання Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області від 18.11.2010 № 1/2 на секретаря Степанецької сільської ради Вовчинську Н.М. покладено виконання здійснення повноважень секретаря виконавчого комітету, зокрема повноважень із виконання нотаріальних дій. Датою державної реєстрації виконавчого комітету Степанецької сільської ради є 13.03.1995. Разом з тим, рішення про покладення обов`язків на ОСОБА_4 виконувати нотаріальні дії в Степанецькій сільській раді прийняте 18.11.2010 на сесії сільської ради, тобто не виконавчим комітетом сільської ради, а самою сільською радою, яка має право своїм рішенням призначити секретаря виконавчого комітету відповідної ради, але не має права делегувати такому секретарю здійснення нотаріальних дій, оскільки на здійснення цих дій має бути рішення виконавчого комітету сільської ради.

Просить суд визнати нікчемним заповіт, складений ОСОБА_2 на користь Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району, посвідчений 05.03.2014 секретарем виконавчого комітету Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області Вовчинською Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 29, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та скасувати державну реєстрацію даного заповіту; судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надалала до суду клопотання з проханням розглядати справу без її участі, за участю її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Мосійчук В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовільнити.

Представник відповідача Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що заповіт складено правильно в приміщенні сільської ради і він є дійсним.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області в судове засідання не з`явився, надали до суду пояснення в якому підтвердили, що рішенням першої сесії шостого скликання Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області від 18.11.2010 № 1/2 на секретаря Степанецької сільської ради Вовчинську Н.М. покладено виконання здійснення повноважень секретаря виконавчого комітету, а також повноважень із виконання нотаріальних дій. Датою державної реєстрації виконавчого комітету Степанецької сільської ради є 13.03.1995. Рішення про покладення обов`язків на ОСОБА_4 виконувати нотаріальні дії в Степанецькій сільській раді прийняте 18.11.2010 на сесії сільської ради. Дійсно саме виконавчим комітетом Степанецької сільської ради окремо не приймалось рішення про покладення обов`язків на ОСОБА_4 виконувати нотаріальні дії в сільській раді. 05.03.2014 ОСОБА_2 склав заповіт на користь Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району. Даний заповіт підписувався ОСОБА_2 в приміщенні Територіального центру соціального обслуговавуння (надання соціальних послуг) Канівського району та був посвідчений секретарем Степанецької сільської ради Вовчинською Н.М. Просять врахувати пояснення та розглядати справу без їх участі за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 3 статті 1247 Цивільного кодексу України встановлює, що заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 1251 Цивільного кодексу України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 37 Закону України від 2 вересня 1993 р. № 3425-XII «Про нотаріат», статей 38, 59 Закону від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» та розділу І п.1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органами місцевого самоврядування (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 р. № 3306/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 р. за № 1298/20036), чинного на час вчинення правочину у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Згідно пп.5 п.б ч.1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання.

Стаття 51 ч.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлює, що виконавчим органом сільської ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 59 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до ч.6 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським головою.

Відповідно до статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Пункт 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», встановлює, що заповіт складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Постанова Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлює, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Судом встановлено факти та наступні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.12) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Степанці Канівської району Черкаської області.

З копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЧР №07-21-01-40 (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення №11-4 13 сесії Таганчанської сільської ради від 12.05.2000 передано у власність земельну ділянку площею 3,62 га, що розташована на території с. Таганча Таганська сільська рада, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до копії заповіту від 05.03.2014, посвідченого секретарем Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі №29 (а.с.9) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті заповів Територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району. Заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за №55839493, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №36853466 (а.с.82).

Відповідно до копії заповіту від 30.03.2006, посвідченого секретарем Мартинівської сільської ради Канівського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі №40 (а.с.8) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого право власності на земельну ділянку (пай) розміром 3,62 га заповів ОСОБА_1 . Заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за №40599548, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №6439819 (а.с.8 зворот).

Судом встановлено, що у липні 2019 під час оформлення спадщини у приватного нотаріуса Канівського нотаріального округу Стеблини Є.В. позивач ОСОБА_1 дізналась про існування заповіту на користь Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району.

З довідки № 322 від 13.08.2019 виданої виконавчим комітетом Степанецької сільської ради ОТГ Черкаської області (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_1 поховалаза власні кошти ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалося сторонами в судових засіданнях, що рішенням першої сесії VІ скликання Степанецької сільської ради від 18.11.2010 №1/2 «Про обрання секретаря сільської ради» (а.с.18) обрано секретарем Степанецької сільської ради ОСОБА_5 Наталію Миколаївну, на яку покладено здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету Степанецької сільської ради. Також покладено обов`язки виконувати нотаріальні дії в сільській раді.

На думку суду, рішенням сесії Степанецької сільської ради від 18.11.2010 покладено обов`язки по вчиненню нотаріальних дій на секретаря Степанецької сільської ради ОСОБА_6 М ОСОБА_7 з порушенням ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

З пояснень, наданих до суду Виконавчим комітетом Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області (а.с.54-56) вбачається, що виконавчим комітетом Степанецької сільської ради окремо не приймалось рішення про покладення обов`язків на ОСОБА_6 виконувати нотаріальні дії в сільській раді.

Частиною 4 статті 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Відповідно до розділу ІІІ пункту 1.10 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органами місцевого самоврядування (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 р. № 3306/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 р. за № 1298/20036, відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі".

Відповідно до пунктів 4, 10 порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 року №491 «Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі» державній реєстрації у Спадковому реєстрі підлягають заповіти і спадкові договори, посвідчені нотаріусами, консульськими установами України, посадовими та службовими особами, що зазначені в статтях 1251 і 1252 Цивільного кодексу України, статті 37 та частині першій статті 40 Закону України "Про нотаріат", а також зміни до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів.

Заяви про реєстрацію подаються (надсилаються) Реєстратору в день вчинення відповідної нотаріальної дії.

Згідно до вимог пунктів 1.6, 2.3, 2.6, 2.9 Положення про Спадковий реєстр затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №1810/5 від 07 липня 2011 року передбачено, що Відомості про заповіти, у тому числі посвідчені посадовими та службовими особами, зазначеними в статтях 1251 та 1252 Цивільного кодексу України, статті 37 та частині першій статті 40 Закону України "Про нотаріат", спадкові договори та внесення змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів, заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру.

Посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчення заповітів шляхом подання Держінформ`юсту або його філіям заяв за формою, наведеною в додатках 1-3, 9.

Заяви за формою, наведеною в додатках 1-9, подаються (надсилаються) Реєстратору у день вчинення відповідної нотаріальної дії.

Реєстратор вносить відомості до Спадкового реєстру у такі строки у день вчинення відповідної нотаріальної дії.

Таким чином, заповіт від імені ОСОБА_2 , який було посвідчено 05 березня 2014 року секретарем Степанецької сільської ради не було внесено в день вчинення відповідної нотаріальної дії до Спадкового реєстру, а зареєстровано в реєстрі 12.03.2014, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд, дійшов висновку, що заповіт від імені ОСОБА_2 , посвідчений 05 березня 2014 року секретарем Степанецької сільської ради Вовчинською Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 29, складений особою, яка не мала на це права, тобто не уповноваженою на це законом особою, у зв`язку тим, що секретар Степанецької сільської ради Вовчинська Н.М. станом на 05 березня 2014 року не мала права посвідчувати заповіти, вчиняти нотаріальні дії, у зв`язку відсутністю відповідного рішення Виконавчого комітету Степанецької сільської ради про покладення на секретаря сільської ради ОСОБА_6 обов`язку по вчиненню нотаріальних дій.

Крім того, суд приходить до висновку, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його посвідчення, а саме не дотримана процедура реєстрації заповіту у Спадковому реєстрі.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача, викладені в позові, а також його представника в суді заслуговують на увагу, право позивача порушено, підлягає захисту, спірний заповіт складено з порушенням нормативно - правових актів, тому такий заповіт є нікчемним, який не породжує для сторін юридично - правових наслідків.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1 та 5 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

За правилами статті 236 цього Кодексу нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Суд вважає за необхідне застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та скасувати його державну реєстрацію.

Керуючись ст.ст.4,12, 13, 77, 81, 259, 265,268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району, третя особа: Виконавчий комітет Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області про визнання заповіту нікчемним задовольнити.

Визнати нікчемним заповіт, складений ОСОБА_2 на користь Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Канівського району, посвідчений 05.03.2014 секретарем виконавчого комітету Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області Вовчинською Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 29, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та скасувати державну реєстрацію даного заповіту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 16.03.2020.

Головуючий підпис Г . С . Русаков