ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/283/19 Номер провадження 22-ц/814/1114/20Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Кривчун Т.О., Прядкіної О.В.

розглянула в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника адвоката Шерстюк Анастасії Олегівни на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 28 січня 2020 року, ухвалене суддею Крючко Н.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтава ради, Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» про визнання незаконними дії по нарахуванню плати за надані послуги з електропостачання та стягнення коштів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Філії «Енергозбут» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо нарахування плати за надані послуги з електропостачання за період з 2015 року по 2018 рік включно, стягнути на його користь грошові кошти в сумі 19 528,16 грн..

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 28 січня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 до Філії «Енергозбут» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради, Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» про визнання дій незаконними та стягнення коштів відмовлено за безпідставністю та недоведеністю.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилися позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шерстюк А.О., оскарживши рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач та його представник, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, прохав скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, що призвело до ухвалення судом незаконного і необґрунтованого рішення.

Вказують, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії та інвалідом війни 2-ї групи, яка встановлена йому у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби внаслідок аварії на ЧАЕС.

Вважають, що позивач має право на 100% знижку плати за користування комунальними послугами та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання, а також за користування житлом, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який є спеціальним.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунку плати за опалення становить 21 кв.м. опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв.м на сім`ю.

Тоді як відповідач незаконно нараховував йому платежі за використану електроенергію у період з 2015 по 2018 р.р.

У відзиві на апеляційну скаргу ВП «Харківське регіональне відділення «Енергозбут» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця», який надійшов на електронну адресу суду 28.04.2020 р., та в паперовому вигляді 30.04.2020 р., відповідач прохає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки воно відповідає нормам матеріального і процесуального права.

04.05.2020 року на електронну адресу апеляційного суду від представника позивача адвоката Шерстюк А.О. надійшла відповідь на відзив.

Розгляд справи проводиться апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 в 1986 році приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням ліквідатора 1 категорії серії НОМЕР_1 від 19.06.2008 року та посвідченням інваліда війни 2 групи серії НОМЕР_2 від 04 липня 2008 року (том 1 а.с.8,9).

Як вказував позивач, група інвалідності пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в наслідок аварії на ЧАЕС, що на, його думку, надає пільги у відповідності до довідки управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради № 06/806 від 11.01.2018 року, дія якої поширюється і на його дружину ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відносини між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем АТ «Українська залізниця» в особі філії «Енергозбут» врегульовані договором про користування електричною енергією від 13.11.2008 року, відповідно до умов якого АТ «Українська залізниця» в особі філії «Енергозбут» взяло на себе зобов`язання з постачання споживачу ОСОБА_1 електричної енергії у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 4,2 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості, а споживач зобов`язувався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором (том 1 а.с.201-202).

Згідно довідки, наданої Полтавською філією міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» № 13-21-032/6170 від 07.07.2018 року, зі споживачем ОСОБА_1 , який проживає у АДРЕСА_1 дійсно був укладений договір про користування електричною енергією на квартиру за вказаною адресою.

Даний договір укладався з урахуванням Акту про виконання технічних умов, який був складений під час виконання технічних умов, але до даного часу у ПАТ «Полтаваобленерго» не зберігся (том 1 а.с. 203).

На момент передачі даної квартири в листопаді 2008 року, для постачання електричної енергії у СП «Енергозбут» ПЗ Полтавський лінійний відділ «Укрзалізниці» квартира мала дозволені потужність 7 кВт на загальні потреби та опалення.

27.11. 2008 року працівниками Полтавської дистанції електропостачання Південної залізниці, на баланс якої був переданий житловий будинок, розташований у АДРЕСА_2 (до вересня 2008 року абоненти були споживачами Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго»), було проведено комісійний огляд живлення побутових споживачів, про що було складено відповідний Акт.

У пункті 4 вказаного Акту від 27.11.2008 року комісією зафіксовано, що ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 - потужність визначена не була, в приміщенні знаходився котел для опалення приміщення, під час оформлення договору документи про збільшення потужності надані не були. Документи були надані пізніше.

Даним Актом зафіксовано, що технічні умови, видані Полтавською філією міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» 26.06.20007 року від КТП - ДПР -121 «Полтавської дистанції колії Південної залізниці» до розрахункового навантаження 7,0 кВт, виконано Робочий проект електропостачання, виконаний Полтавською філією міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго», узгоджений усіма відповідними службами ПАТ «Полтаваобленерго».

При цьому, в Акті зазначено, що узгодження з Південною залізницею, як електропередавальною організацією, відсутнє. Довідки про виконання технічних умов не надано, а технічні умови та проект виконано не було (а.с.204).

ОСОБА_1 було направлено листа про заборону використання електричного опалення та при перевищенні дозволеної потужності встановленої потужності на межі 2 кВт та зниження показників якості електричної енергії з вини споживача, про можливість тимчасового відключення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що згідно Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою КМУ від 26.071999 року № 1357 зі змінами та доповненнями, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин, підставою для нарахування пільги за користування електроенергією є підтвердження проектною документацією того, що будинок або його частина (окрема квартира) обладнані електроопалювальними установками.

Оскільки належна технічна документація щодо встановлення електроопалювальної установки у квартирі позивача надійшла від нього на адресу відповідача лише в листопаді 2018 року, а з письмовою заявою про наявність пільги він звернувся до енергопостачальника у січні 2018 року, підприємство відповідача провело нарахування пільги на позивача як інваліда війни 2-ї групи та його дружину за період з січня по грудень 2018 року.

Відповідно, підстави для нарахування пільги за 2015-2017 р.р. відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, зі змінами та доповненнями, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин, розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку.

Згідно довідки № 06/433 від 07.07.2008 року Управління праці та соціального захисту населення виконкому Подільської (Ленінської) районної ради у м. Полтаві, ОСОБА_1 включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги у Ленінському районі та має статус «Інваліда ІІ Групи» (том 1 а.с. 205).

Відповідно до абзацу 6 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» зі змінами та доповненнями, встановлено соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії: для користування послугами з електропостачання ( до 31 грудня 2017 р), в житловим приміщеннях (будинках), крім тих, що зазначені в абзаці третьому - шостому цього підпункту, 90 кВт*г на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт*г на місяць на кожного члена сім`ї (домогосподарства), але не більш як 210 кВт*г на місяць.

У п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 «Про затвердження порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, зазначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікацію обліку отримувачі пільг за соціальною ознакою згідно постанови КМУ від 29.01.2003 року №117 «Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» та здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Згідно з п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою КМУ від 29.01.2003 року № 117, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця подають уповноваженому органу розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговиками у минулому місяці, згідно з формою «2-пільга».

Відповідно до п. 31 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 зі змінами і доповненнями, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин, споживач, який має право на встановлені законодавством пільги з оплати спожитої електричної енергії, повідомляє у письмовій заяві енергопостачальника про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт. Пільгова оплата електричної енергії здійснюється з дня подання споживачем заяви (звернення).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 17.01.2018 року на адресу ВП «Харківського регіонального відділення» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця» надійшла заява від ОСОБА_1 щодо надання інформації щодо сплати ним за спожиту електричну енергію за період з 2015 року по 2017 рік.

За результатами звернення останнього до ВСП «Харківського регіонального відділення» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця» було надано відповіді.

Так, у листі від 07.03.2018 року підприємство повідомило позивача про те, що відповідно до п. 2.1.2 Порядку застосування тарифів на електроенергію, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики від 02.04.2012 року № 498 населенню, яке проживає в багатоквартирних будинках, не газифікованих природнім газом і в яких відсутні або не функціонують системи централізованого теплопостачання, відпуск електричної енергії проводиться за тарифом, установленим для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах, гуртожитках) обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками.

Заявнику роз`яснено, що підставою для внесення змін до договорів про користування є підтвердження проектною документацією, закінчення будівництва або реконструкції та уведення в експлуатацію в установленому порядку того, що житловий будинок в цілому, або його частина (окрема квартира) обладнаний електроопалювальними установками. У разі надання необхідних документів, які підтверджують обладнання вищевказаного об`єкта електроопалювальними установками в установленому порядку, енергокомпанія зобов`язана вести відповідні зміни.

На сьогодні установленим порядком є підтвердження проектною документацією того, що будинок або його частина (окрема квартира) обладнаний електроопалювальними установками ( том 1 а.с.212-213).

27.03.2018 року на адресу ВСП «Харківське регіональне відділення» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця», ОСОБА_1 було надано документи, які не відповідали встановленим вимогам, а саме Правилам користування електричної енергії для населення, затверджених постановою КМУ від 26.071999 року № 1357 зі змінами та доповненнями в частині обладнання та встановлення електроопалювальних установок.

Як вірно встановлено місцевим судом та не заперечувалось сторонами у справі, що технічну документацію на адресу ВСП «Харківське регіональне відділення філії «Енерогозбут» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_1 надано лише у листопаді 2018 року.

04.12.2018 року відповідачем направлено листа на адресу ОСОБА_1 щодо виконання розрахунку форми «2-пільга» та лист начальника управління соціального захисту населення щодо включення у реєстр відшкодувань ОСОБА_1 .

Згідно з абз. 1 п. 2 Постанови КМУ від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» зі змінами та доповненнями, встановлено громадянам, які відповідно до законодавства мають пільги на оплату житлово-комунальних послуг, соціальну норму житла для оплати користування житлом / утримання житла - 21 кв. метр загальної площі на одну особу та додатково 10,5 метрів на сім`ю.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що загальна площа квартири АДРЕСА_3 якому мешкає позивач ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 становить 58,6 кв.м.

Відповідачем було наведено алгоритм розрахунку щодо визначення вартості послуг, з врахуванням соціального статусу позивача у справі, який відповідає вимогам Постанови КМУ від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

Судом правильно встановлено та не було спростовано стороною позивача, що у відповідності до розрахунків, проведених стороною відповідача, у період з січня 2018 року по грудень 2018 року ОСОБА_1 надавалась пільга з електропостачання та нараховувалась за наступним алгоритмом: ОСОБА_1 , як інваліду війни ІІ групи 70 кВт*г на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково ОСОБА_2 , на яку поширюється пільга, як дружину - 30 кВт/г на місяць ( на кожного члена сім`ї (домогосподарство), але не більше , як 190 кВт*г на місяць: 70 кВт*г+30 кВт*г +100 кВт*г на місяць. Таким чином, сукупна пільгова норма споживання електричної енергії в опалювальний період становить 1723,77 кВт/г, а в неопалювальний період - 100 кВт/г.

Зазначений розрахунок відповідає вищенаведеним нормативно-правовим актам, позивачем та його представником не спростовано належними і допустимими доказами.

Отже, вірно встановивши обставини справи, проаналізувавши наведені правові норми, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги позивача та його представника, які фактично дублюють обґрунтування позову та зводяться до незгоди з ухваленим рішенням, вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, тому залишаються колегією суддів без задоволення.

Їх твердження про те, що позивач має право на 100% знижку плати за користування комунальними послугами та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання, а також за користування житлом, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який є спеціальним законом у даному випадку, - на увагу колегії суддів не заслуговують, так як положення даного закону до спірних правовідносин не застосовуються, а врегульовані нормами законодавства, про які вказувалося вище.

Також не заслуговують на увагу твердження позивача щодо безпідставності ненарахування пільги за період з 2015 р. по 2017 р., оскільки відповідно до п. 31 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357 зі змінами та доповненнями, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин, споживач, який має право на встановлені законодавством пільги з оплати спожитої електричної енергії, повідомляє у письмовій заяві енергопостачальника про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт. Пільгова оплата електричної енергії здійснюється з дня подання споживачем заяви (звернення).

Як убачається з Акту проведення внутрішньої службової перевірки у ВП «Харківське регіональне відділення «Енергозбут» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця» № 01 від 01.10.2019 року, за період з 2015 р. по 2017 р. у книгах реєстрації вхідної кореспонденції заяв від побутового споживача ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 , проживаючих за адресою: АДРЕСА_4 , щодо надання соціальних пільг на оплату електричної енергії не реєструвалися (т. 1 а.с. 150).

Доказів на підтвердження того, що у 2015, 2016 та 2017 р. р. ОСОБА_1 повідомляв у письмовій заяві енергопостачальника про своє право на пільгу, стороною позивача не надано.

Вперше з письмовою заявою до ВП «Харківського регіонального відділення» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця» Тулінов Ю.О. звернувся у січні 2018 року.

За таких обставин, підстави для нарахування позивачу пільги з електроенергії за період з 2015-2017 р.р. відсутні.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі всебічно з`ясованих обставин та наданих сторонами доказів, які проаналізовані вище.

Підстав для скасування рішення з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, апеляційна скарга залишається колегією суддів без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника адвоката Шерстюк Анастасії Олегівнизалишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 28 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Т.О.Кривчун

О.В.Прядкіна