Ухвала

29 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 171/749/18

провадження № 61-465ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від

22 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного навчального закладу «Апостолівський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2020 року касаційну скаргу заявника залишено без руху до 13 лютого 2020 року, судом запропоновано заявнику навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2019 року.

Також даною ухвалою заявника повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду, а саме: у разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших підстав для поновлення строку у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

13 лютого 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2019 року та заява про відвід судді Верховного Суду Сердюка В. В.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сердюка В. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного навчального закладу «Апостолівський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2019 року визнано необґрунтованою. Заяву про відвід Верховного Суду Сердюка В. В. передано судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою судді Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. від 19 лютого 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сердюка В. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного навчального закладу «Апостолівський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2019 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2020 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2019 року не поважними та продовжено заявнику строк для усунення недоліків до 03 квітня 2020 року.

Ухвала Верховного Суду від 03 березня 2020 року надсилалася на адресу заявника, вказану ним в касаційній скарзі.

Проте, конверт разом з копією ухвали Верховного Суду від 03 березня 2020 року про продовження строку для усунення недоліків, що був направлений ОСОБА_1 за адресою, вказаною ним у касаційній скарзі, повернувся до суду касаційної інстанції із відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Оскільки у матеріалах касаційного провадження відсутні належні докази отримання копії ухвали Верховного Суду від 03 березня 2020 року, наведене дає можливість продовжити заявнику строк для усунення недоліків.

За таких обставин, суд касаційної інстанції приходить до висновку про необхідність надання заявнику додаткового строку для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 03 березня 2020 року.

Отже, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику додаткового строку для усунення її недоліків.

Керуючись частиною 2 статті 127 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги до 29 травня 2020 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк