ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/598/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року, суддя Козак О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання,

встановив:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

В обґрунтування доводів позовної заяви, з урахуванням уточнень позовних вимог зазначила, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.09.2016 року шлюб між ними розірвано. Після припинення шлюбних відносин дочка ОСОБА_3 залишилася проживати з нею. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2016 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 600 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На даний час дочка повнолітня, з вересня 2018 року навчається на денній формі навчання у Львівському торговельно-економічному університеті у м. Львові на платній основі, стипендії не отримує та потребує матеріальної допомоги, зокрема, у зв`язку з наймом житла, вартість якого становить 3000 грн. щомісяця, придбання продуктів харчування, дорожніми витратами та іншими витратами пов`язаними з організацією життя, які щомісяця складають приблизно 5000 грн. Вона працює у ТОВ «Біосфера сервіс» на посаді мерчандайзера та отримує заробітну плату у розмірі 4000-5000 грн. щомісяця, самостійно несе усі витрати на утримання дочки. Власного житла вона та дочка не мають, проживають у її батьків. Відповідач є особою молодого працездатного віку, інших дітей та утриманців не має, з червня 2017 року працює в ТОВ «Полларді фешн груп» на посаді менеджера із зовнішньоекономічної діяльності, отримує заробітну плату, яка в місячному розмірі складає орієнтовно 20000-25000 грн., відпускні, матеріальну допомогу на оздоровлення, компенсаційні витрати на відрядження, преміальні від об`ємів продажу та оформлених контрактів. Вказує, що зі світлин соціальної мережі «Інстаграм» вбачається, що ОСОБА_2 веде багатий спосіб життя, який не відповідає його доходам, фактично отримує доходи у значно більшому розмірі, ніж його офіційний дохід, в той же час не бере участі в утриманні дочки, не підтримує контактів. За вказаних обставин просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 4000 грн. щомісяця на утримання понов літньої дочки.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн. щомісячно, на період її навчання, починаючи з 02.05.2019 року і до закінчення навчання у Львівському торговельно-економічному університеті, але не пізніше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила змінити рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування доводів скарги зазначила, що судом невірно застосовано норми матеріального права та не враховано її потреби у відповідній матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу. Зокрема, вказала, що усі витрати, пов`язані з навчанням повнолітньої дочки ОСОБА_3 , які щонайменше складають приблизно 8000 грн. щомісяця несе вона особисто, що підтверджується, зокрема, випискою з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк». Судом першої інстанції не взято до уваги, що згідно довідок про отриману ОСОБА_2 заробітну плату, її фактичний середньомісячний розмір складає орієнтовно 7000 грн., без урахування додаткового заробітку ОСОБА_2 , який має неофіційний характер. Судом не враховано, що відповідач забезпечений житлом, має у користуванні автомобіль та спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж 1500 грн. щомісяця. Різницю між вартістю фактичного утримання дочки та присуджених судом аліментів доведеться сплачувати їй, що з урахуванням її заробітної плати в розмірі 4300 грн. на місяць ставить її у скрутне матеріальне становище.

Колегія суддів не приймає до уваги поданий ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу, оскільки в порушення вимог ч. 4 ст. 360 ЦПК України відповідачем не долучено документів, що підтверджують надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши докази в справі, враховуючи зміст позовних вимог та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.09.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 11.09.1999 року розірвано. Під час шлюбу в сторін народилася спільна дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 600 грн. щомісячно і до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.07.2016 року.

Постановою старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому від 09.09.2016 року відкрито виконавче провадження (ВП №52165598) про примусове виконання виконавчого листа №686/14897/16, виданого 05.09.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. щомісячно.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є студенткою 2 курсу денної форми навчання факультету міжнародних економічних відносин та інформаційних технологій Львівського торговельно-економічного університету, навчання платне, стипендії не отримує, закінчує навчання у червні 2022 року.

11.08.2018 року між ОСОБА_1 та Львівським торговельно-економічним університетом укладено договір про надання освітніх послуг №3/8с, згідно якого виконавець (Львівський торговельно-економічний університет) бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника (ОСОБА_1 ) здійснити надання одержувачу ( ОСОБА_3 ) освітньої послуги, а саме здобуття вищої освіти очна (денна) форма навчання, строк надання освітньої послуги - 4 роки (2018-2022 навчальні роки), ступінь вищої освіти - бакалавр, назва спеціальності - міжнародні економічні відносини.

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту комітету самоорганізації населення мікрорайону Гречани м. Хмельницького №218 від 23.07.2019 року, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у АДРЕСА_1 , однак з лютого 2016 року по теперішній час вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 працює в ТОВ «Біосфера сервіс» з 18.07.2014 року на посаді мерчендайзера, дохід за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року склав 37228,85 грн. На праві приватної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 нерухомого майна не зареєстровано.

ОСОБА_2 з 16.06.2017 року працює менеджером із зовнішньоекономічної діяльності, відділу збуту ТзОВ «Полларді Фешн Груп», заробітна плата за період з червня 2017 року по липень 2019 року склала 98842,89 грн., в тому числі після звернення позивача до суду в травні 2019 р. - 6175,19 грн., червні 2019 р. - 5749,06грн., липні 2019 р. - 6037,50 грн.

Згідно з відомостями Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04.10.2019 року ОСОБА_2 за період з 22.06.2017 року по 14.09.2019 року неодноразово перетинав державний кордон України.

Відповідно до листа ТзОВ «Полларді Фешн Груп» № 154 від 10.09.2019 року ОСОБА_2 за період з 16.06.2017 року по 05.08.2019 року неодноразово перебував у відрядженнях за кордоном, під час яких отримував заробітну плату згідно штатного розпису. Під час відряджень за кордон ТзОВ «Полларді Фешн Груп», як підприємство, що відряджає працівника у відрядження за кордон забезпечувало ОСОБА_2 грошовими коштами для здійснення поточних витрат під час відрядження, які відносяться до витрат підприємства та жодним чином не відносяться до витрат працівника.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається на денному відділенні Львівського торговельно-економічного університету, не працює, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач офіційно працевлаштований, відтак, враховуючи розмір його заробітної плати, з нього на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1500 грн. щомісячно. Відмовляючи в решті позовних вимог суд виходив з недоведеності позивачем обставин щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки на період її навчання в розмірі 4000 грн. щомісячно.

Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими з огляду на наступне.

В силу положень ст. ст. 12, 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 10). Шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11), дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю, окремо від батька (а.с. 65).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 600 грн. щомісячно до повноліття ОСОБА_3 , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.07.2016 року. (а.с. 12, 13).

З матеріалів справи вбачається, що повнолітня дочка сторін, ОСОБА_3 , є студенткою денної форми навчання 2 курсу факультету міжнародних економічних відносин та інформаційних технологій Львівського торговельно-економічного університету та навчається на комерційній основі, стипендії не отримує, закінчує навчання у червні 2022 року(а.с. 49, 50).

Вартість навчання згідно договору про надання освітніх послуг №3/8с від 11.08.2018 року укладеного між ОСОБА_1 та Львівським торговельно-економічним університетом складає за перший рік навчання 12500 грн., другий рік 13750 грн., третій рік 15100 грн., четвертий - 16500 грн. (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6?1296цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки міститься в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі № 478/2108/16-ц та від 29.01.2018 року у справі 622/373/16-ц).

Згідно з ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з довідки ТОВ «Полларді фешн груп» середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 із врахуванням утримання податків складає 3800 грн. (а.с. 122), будь-яких інших доплат чи премій ОСОБА_2 за період з червня 2017 року по липень 2019 року не отримував. ТОВ «Полларді фешн груп» зазначило, що забезпечення ОСОБА_2 грошовими коштами для здійснення поточних витрат працівника за кордоном відноситься до витрат підприємства та не відноситься до витрат працівника.

Згідно довідки ТОВ «Біосфера сервіс» середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 із врахуванням утримання податків за період з січня по червень 2019 року складає 5000 грн. (а.с. 64).

Частинами 1, 5 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається я к на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів зазначає, що доводи ОСОБА_1 стосовно високого рівня доходів відповідача, на підтвердження чого позивачем долучені роздруківки світлин із соціальної мережі «Інстаграм» (а.с. 80-92), на яких зображений ОСОБА_2 із відповідними дописами під ними не є достовірними доказами відповідної матеріальної забезпеченості відповідача, не підтверджують його рівень доходів та не можуть підтвердити обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення своїх позовних вимог.

Доводи апелянта щодо неодноразових поїздок відповідача за кордон, що на думку апелянта, підтверджує високий рівень доходу є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з наказів про відрядження ТОВ «Поларді фешн груп» та листа ТОВ «Полларді фешн груп» (а.с. 122, 163-190) ОСОБА_3 неодноразово перебував за кордоном у службових відрядженнях, пов`язаних із здійсненням зовнішньоекономічної діяльністі ТОВ «Поларді фешн груп», де останній працює на посаді менеджера із зовнішньоекономічної діяльності.

Не є обґрунтованим також посилання позивача на роздруківку із сервісу пошуку інформації в мережі Інтернет «Google» (а.с. 76-78) як на достовірний доказ, що вказує на дійсний розмір заробітної плати ОСОБА_3 .

Також не слід визнати безпідставними доводи апелянта щодо неузгодженості даних про заробітну плату ОСОБА_3 , наданих ТОВ «Полларді фешн груп» та інформацією отриманою із ДФС України та Пенсійного фонду України, оскільки відомості щодо нарахування заробітної плати, що вказані у відповідних реєстрах та довідці виданої роботодавцем співпадають (а.с. 29, 104-105, 118, 122).

Незважаючи на значну віддаленість навчального закладу від місця проживання ОСОБА_3 та супутні цьому дорожні витрати позивачем, окрім договору про надання освітніх послуг Львівським торговельно-економічним університетом, не надано інших доказів, що підтверджують витрати ОСОБА_3 , які безпосередньо пов`язані з її навчанням, в тому числі вартості найму житла чи сплати житлово-комунальних послуг, придбання необхідних для навчання канцелярських товарів, переїзду до місця навчання, тощо.

Таким чином, суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення позову, врахувавши при цьому щомісячний дохід сторін, докази, надані ОСОБА_1 на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, докази, надані ОСОБА_2 на спростування обставин, зазначених позивачем.

З урахуванням вищезазначених вимог СК України та встановлених судом обставин справи, провівши оцінку доказів у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд обґрунтовано визначив розмір аліментів та можливість їх сплати відповідачем щомісячно в розмірі 1500 грн.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться виключно до переоцінки доказів без обґрунтування обставин, які б свідчили про помилковість висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 березня 2020 року.

Судді: Р.С.Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко