ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/2942/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Подліянової Г.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», про визнання договору кредиту не виконаним, умов договору кредиту недійсними, додаткових угод до кредитного договору недійсним та визнання дій незаконними,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту не виконаним, умов договору кредиту недійсними, додаткових угод до кредитного договору недійсним та визнання дій незаконними.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту в розмірі 47159 доларів 85 центів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1720 гривень 50 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1720 гривень 50 копійок. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту не виконаним, умов договору кредиту недійсними, додаткових угод до кредитного договору недійсним та визнання дій незаконними залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року визнано неподаною та повернуто.

На підставі вказаного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2015р. були видані виконавчі листи, які перебували на примусовому виконанні .

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2017р. було замінено сторону по справі в особі ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Позика».

09 липня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту не виконаним, умов договору кредиту недійсними, додаткових угод до кредитного договору недійсним та визнання дій незаконними.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання апеляційного суду 30 вересня 2020р. заявник ОСОБА_1 не з`явився, надавши заяву про проведення апеляційного розгляду у його відсутності.

Від ТОВ «ФК «Позика» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з прийняттям у державі Україна карантинних заходів з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, яке колегією було відхилено, оскільки такі заходи носять адаптивний характер.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції керувався положеннями п. 1 ч. 2 ст. 423, п.1 ч.2, ч.3 ст. 424 ЦПК України та виходив з того, що ОСОБА_1 пропустив трирічний строк на подання заяви, встановлений п. 1 ч. 2 статті 424 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Підставою для перегляду вказаного вище заочного рішення відповідачем були зазначені істотні обставини для справи, що не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи, що визначено п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Трирічний строк, визначений п. l ч. 2 ст.424 ЦПК України, не є строком на подачу стороною заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а являє собою строк реалізації стороною взагалі права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної помилки, а тому за своєю правовою природою встановлений даною нормою строк (3 роки) є присічним і не може бути відновлений, незалежно від причин його пропуску.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 просить переглянути за нововиявленими обставинами заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 12 лютого 2016 року, тобто після повернення Апеляційним судом Запорізької області апеляційної скарги ОСОБА_1 .

При цьому, суд першої інстанції вважав, що подальша подача відповідачем ОСОБА_1 24 листопада 2017р. апеляційної скарги на зазначене судове рішення, поновлення йому 14.12.2017р. апеляційним судом пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення та прийняття постанови від 19.04.2018р. апеляційним судом за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції від 19.10.2015р., якою апеляційну скаргу було залишено без задоволення, не змінюють дату набрання заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року законної сили, яке згідно положень ст. 273 ЦПК України набрало законної сили 12 лютого 2016 року.

Між тим, з такими висновками суду колегія не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційного суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Апеляційному перегляду підлягають судові рішення, які не набрали законної сили, а тому у випадку поновлення особі строку на подачу апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження за такою скаргою, вважається, що судове рішення не набуло законної сили. Оскаржуване судове рішення набирає законної сили саме з моменту прийняття апеляційним судом відповідної постанови за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Тому висновки суду про те, що апеляційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.10.2015р. не змінює строків набрання цим рішенням законної сили є помилковими.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2018р., ухваленою на наслідками перегляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Тому рішення Мелітопольького міськрайонного суду Запорізької області від 19.10.2015р. набрало законної сили одночасно з постановою Апеляційного суду Запорізької області від 19.04.2018р.

Відтак, трирічний строк, яким обмежується подання заяви про перегляд рішення місцевого суду за нововиявленими обставинами, визначений п. 1 ч. 2 статті 424 ЦПК України, починає спливати з 19.04.2018р. та закінчується в такому разі 19.04.2021р.

ОСОБА_1 таку заяву було подано до суду 09.07.2020р., тобто до спливу трирічного присічного строку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск заявником вказаного строку та необґрунтовано відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 367, 368, 379, 381-384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 жовтня 2020р.

Головуючий:

Судді: