У Х В А Л А

18 травня 2020 року

м. Київ

справа №755/11966/19

провадження № 61-2789ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши клопотання Національної академії внутрішніх справ про повернення судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року та на постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року в цивільній справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування затрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2020 року засобами поштового зв`язку Національна академія внутрішніх справ (далі - НАВС) подала до Верховного Суду клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги у даній справі та просить в передбаченому частиною першою статті 7 Закону України «Про судовий збір» порядку повернути судовий збір.

Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Копію ухвали з доданими до касаційної скарги матеріалами направлено скаржнику.

Вивчивши подане клопотання, матеріали справи, Верховний Суд приходить до висновку, що клопотання НАВС про повернення судового збору не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За правилами пункту третього частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження.

Матеріалами справи підтверджується, що у січні 2020 року НАВС засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року та на постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження. Таким чином, наведені в заяві доводи містять підстави, передбачені статтею 7 Закону України «Про судовий збір» для повернення заявнику судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Однак, скаржником разом з клопотанням подано роздруківку з деталями транзакції.

Відповідно до статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В матеріалах справи відсутня копія квитанції та інші докази на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги. Факт сплати судового збору може бути підтверджений лише оригіналом квитанції, який у разі відмови у відкритті провадження у справі повертається разом зі скаргою скаржнику.

У законодавстві не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)».

Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, дублікати у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Подана заявником роздруківка деталей транзакції не відповідає вищевказаним вимогам, відтак, не може вважатися належним доказом підтвердження сплаченого судового збору, а тому відсутні підстави для задоволення даного клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Натомість, суд касаційної інстанції роз`яснює, що скаржник не позбавлений права повторно звернутися з такого роду клопотанням за умови надання оригіналу платіжного документу на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі.

Керуючись статтею 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Національної академії внутрішніх справ про повернення судового збору, сплаченого за подання за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року та на постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш