КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.МИКОЛАЄВА
Справа №488/5580/18
Провадження № 2/488/195/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р. м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тузова Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2, який діє в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : Державне підприємство «Миколаївське лісове господарство» про визнання незаконним та скасування рішень міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та її витребування, -

Встановив:

У грудні 2018 року керівник Миколаївської місцевої прокуратури № 2 звернувся до суду із даним позовом, який діє в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до відповідачів Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : Державне підприємство «Миколаївське лісове господарство», в обґрунтування якого вказав наступне.

Пунктами 73, 73.1 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради № 35/57 від 19 червня 2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 800 кв.м., зарахувавши її за функціональним використанням до земель житлової забудови, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 та надано її у власність ОСОБА_1 .

Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :05:090:0027, про що свідчить копія державного акту на право власності.

На підставі зазначених рішень міської ради Свєточевою Л ОСОБА_2 І. 12.08.2009 отримано державний акт серії ЯЕ № 443062, котрим посвідчене право власності останньої на земельну ділянку по АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_1 .

За даними ВО «Укрдержліспроект» від 16.07.2018 № 491 земельна ділянка з кадастровим номером :05:090:0027, яка надана у приватну власність ОСОБА_1 , згідно матеріалів лісовпорядкування станом на 01.01.2007, 01.01.2009, 01.01.2010 та 01.01.2014 належала до складу земель державного лісового фонду кв. 43 вид. 13 Миколаївського лісництва та перебувала у постійному користуванні ДП «Миколаївське лісове господарство».

Відповідно до інформації Миколаївської обласної державної адміністрації від 26.07.2018 № 3671/0105-47/3-18 розпорядження про вилучення земельної ділянки по АДРЕСА_1 облдержадміністрацією не приймались.

Крім того, за інформацією ДП «Миколаївське лісове господарство» від 19.07.2018 № 262 підприємство не відмовлявся від права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1

Відведення за рахунок державного лісового фонду земельної ділянки з кадастровим номером :05:090:0027 на користь ОСОБА_1 супроводжувалось фактичною незаконною зміною її цільового призначення без необхідних погоджень органів контролю.

Позивач вважає, що зазначені рішення Миколаївської міськради були прийняті із порушенням вимог чинного законодавства, і просить:

* визнати незаконними та скасувати пункти 73, 73.1 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради № 35/57 від 19 червня 2009 року, якими затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 800 кв.м по АДРЕСА_1 ;

* визнати недійсним та скасувати виданий ОСОБА_1 державний акт на право власності серії ЯЕ № 443062 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 05:090:0027 АДРЕСА_1 , який 12.08.2009 зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Управлінням Держкомзему у м. Миколаїв за № 81;

* витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації з постійним користуванням ДП «Миколаївське лісове господарство» земельну ділянку площею 800 кв.м. з кадастровим номером НОМЕР_2 :05:090:0027 по АДРЕСА_1 ;

* стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір за подачу позову.

04.03.2020 року на адресу суду надійшло клопотання представник відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі мотивуючи його тим, що в провадженні Верховного Суду (Великої Палати Верховного Суду) наразі перебуває справа № 912/2385/18, яка за змістом позовних вимог, способом захисту і суб`єктним складом є аналогічною даній справі, а правовідносини у цих справах є подібними. Посилаючись на таке, представник відповідача просив зупинити провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За своїм змістом зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Зупинення провадження у справі як процесуальна дія має загальні ознаки, які полягають утому, що:

а) підстави зупинення провадження, які є обов`язковими і необов`язковими (факультативними), точно визначені законом (ст.ст. 251, 252 ЦПК);

б) строки зупинення провадження залежать від тривалості дії обставин, що стали підставою зупинення (ст. 253 ЦПК України);

в) якщо провадження зупинене, вчиняти будь-які процесуальні дії до його поновлення не можна;

г) ухвала про зупинення провадження може бути оскаржена (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК);

д) до поновлення провадження у справі перебіг строків її розгляду зупиняється.

Залежно від обставин, що є підставами зупинення провадження у справі, його можна поділити на обов`язкове і необов`язкове (факультативне).

Так, до підстав необов`язкового (факультативного) зупинення провадження у справі належать обставини, за яких можливий подальший розгляд. Однак якщо його продовжити, це може вплинути на встановлення дійсних правовідносин учасників процесу. Таке зупинення провадження відбувається за заявою особи, яке бере участь у справі, або з власної ініціативи суду у випадках, встановлених ст. 252 ЦПК України.

Аналізуючи доводи представника відповідача, суд приходить до висновку, що між вказаними ним справами, не існує тісного матеріально-правового зв`язку, а зібрані по даній справі докази дозволяють встановити та дати належну оцінку обставинам (фактам), які є предметом судового розгляду, а через це доводи представника відповідача не свідчать про необхідність зупинення провадження у даній справі.

Окрім того, відмовляючи в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, суд також враховує вимоги ст.ст. 2, 4, 11, 121, 210 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку, тому не зупиняє провадження у справі відповідно до принципу ефективності судового процесу, направленого на недопущення затягування розгляду справи.

Виходячи із такого суд вважає необхідним відмовити представнику відповідача у задоволенні його клопотання про зупинення провадження.

Керуючись ст. ст. 43, 251, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зупинення провадження по справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева