Справа № 727/1695/20
Провадження № 2/727/728/20
10 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Дутчак А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування 1/2 частки квартири від 09 листопада 2006 року та договору купівлі - продажу 1/2 частки квартири від 21 грудня 2016 року їй, ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Згідно довідки КЖРЕП-17 № 82 від 09 січня 2020 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 , який є продавцем за договором купівлі - продажу від 21.12.2016 р. 1/2 частки спірної квартири.
ОСОБА_2 в добровільному порядку не знявся з реєстраційного обліку, продовжує проживати в квартирі, участі у витратах на її утримання не бере та ніколи не брав, а його реєстрація за вказаною адресою створює їй, як власнику квартири, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні нерухомого майна, а також нести додаткові витрати по утриманню квартири.
А тому просила суд усунути перешкоди у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 та належить їй на праві приватної власності, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаною квартирою та висилити ОСОБА_2 в примусовому порядку із зайнятої ним квартири.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 березня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Від отримання повістки відмовився, що підтверджується актом судового розпорядника від 03.04.2020 р..
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Судом встановлено, що позивач по справі є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державвного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11) та яка перейшла їй у власність на підставі договору дарування 1/2 частки спірної квартири, та договору купівлі-продажу 1/2 частки цієї ж квартири, яку згідно вказаного договору купівлі-продажу позивач придбала у відповідача, що підтверджується копією договору купівлі-продажу частки квартири від 21.12.2016 р. та копією договору дарування частки квартири від 09.11.2016 р. (а.с. 6-8, 9-10). Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в спірній квартирі з 22.09.1995 року і після продажу позивачу своєї частки квартири не знявся з реєстраційного обліку, що підтверджується довідкою КЖРЕП 17 (а.с. 17).
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У відповідності до ст. 319 ЦК України, «Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону».
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України.
Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідач не є членом сім`ї позивача - теперішнього власника спірної квартири, однак зареєстрований та проживає в ній.
Таким чином, не знявшись з реєстраційного обліку та проживаючи в спірній квартирі відповідач грубо порушує права позивача, всупереч вимогам діючого законодавства. Адже відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Суд вважає, позовні вимоги в частині усунення перешкоди позивачу у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності, шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із займаної ним квартири АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.
В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки виселення є видом позбавлення особи права користування житловим приміщенням, а визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням можливо за умов, передбачених ст.ст. 71,72 ЖК України, ст. 405 ЦК України. Доказів і підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, позивачем не надано.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263, 265, 268, 274, 280 - 289 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності, шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із займаної ним квартири АДРЕСА_1 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 17 квітня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: