Провадження № 2/761/5664/2020
УХВАЛА

14 травня 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Інтер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Національні інформаційні системи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національна рада України з питань телебачення та радіомовлення, Приватне акціонерне товариство «Українське дунайське пароплавство» про захист гідності, честі, ділової репутації та зобов`язати надати можливість на відповідь,

В С Т А Н О В И В:

12.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ПрАТ «Інтер», ТОВ «Національні інформаційні системи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національна рада України з питань телебачення та радіомовлення, ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» про захист гідності, честі, ділової репутації та зобов`язати надати можливість на відповідь.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, звертаючись до суду з даним позовом, позивачем не додано до позовної заяви документу, що підтверджує сплату судового збору. Натомість, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд відстрочити йому сплату судового збору, посилаючись на норми ч.1 ст. 136 ЦПК України.

Так, відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

-розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або:

-позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або:

-предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, виходячи з вищенаведених вимог закону, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплатити судовий збір за подання даного позову до суду, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання даного позову до суду.

Положеннями ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем у позовній заяві об`єднано дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду позову з об`єднаними двома вимогами немайнового характеру на суму 1 681,60 грн. 80 коп. та надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 4-6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Інтер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Національні інформаційні системи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національна рада України з питань телебачення та радіомовлення, Приватне акціонерне товариство «Українське дунайське пароплавство» про захист гідності, честі, ділової репутації та зобов`язати надати можливість на відповідь, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, але не пізніше закінчення строку карантину, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: