ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1856/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"26" травня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецька О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовомОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал-Сіті» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал-Сіті» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивує тим, що 14.10.2017 року між ТОВ «Крістал-Сіті» та ОСОБА_2 було укладено Попередній договір договору купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого сторони зобов`язались укласти договір купівлі продажу квартири, згідно з яким ТОВ «Крістал-Сіті» зобов`язується передати у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . 14.10.2017 р. між ТОВ «Крістал-Сіті» та ОСОБА_2 було укладено договір про забезпечення виконання зобов`язань №1631/6/15/151, відповідно до умов якого для підтвердження та виконання зобов`язань, що виникли у сторін за Попереднім договором ОСОБА_2 сплачує ТОВ «Крістал-Сіті» грошові кошти в сумі 419 548 грн. 50 коп. в строк до 31.10.2017 р. Зазначає, що 13.05.2018 р. між ТОВ «Крістал-Сіті», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги та заміни сторони у зобов`язанні, згідно з умовами якого ОСОБА_2 передає свої права та обов`язки за Попереднім договором ОСОБА_1 , який їх приймає. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує, об`єкт інвестування недобудований та не введений в експлуатацію, договір купівлі продажу квартири не укладався, зв`язку із чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права, в якому також просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу в сумі 28 500 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

10.03.2020 р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, при цьому про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надано.

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.10.2017 року між ТОВ «Крістал-Сіті» та ОСОБА_2 було укладено Попередній договір договору купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого сторони зобов`язались укласти договір купівлі продажу квартири (основний договір), згідно з яким ТОВ «Крістал-Сіті» зобов`язується передати у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . (а.с.11-12)

Відповідно до п.1.3 Попереднього договору, плановий строк введення в експлуатацію будинку - перший квартал 2018 р.

Згідно з п.1.4 Попереднього договору сторони зобов`язались укласти основний договір протягом 3 (третього) кварталу 2018 р., але в будь-якому разі не раніше отримання ТОВ «Крістал-Сіті» правовстановлюючих документів на об`єкт та надання Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення основного договору.

Сторони встановили, що основний договір укладається протягом 30 календарних днів з моменту отримання ОСОБА_2 відповідного повідомлення від ТОВ «Крістал-Сіті», яке надсилається поштою рекомендованим листом або іншим способом, який сторони визначать.

14.10.2017 р. між ТОВ «Крістал-Сіті» та ОСОБА_2 було укладено договір про забезпечення виконання зобов`язань №1631/6/15/151, відповідно до умов якого для підтвердження та виконання зобов`язань, що виникли у сторін за Попереднім договором купівлі-продажу квартири ОСОБА_2 сплачує ТОВ «Крістал-Сіті» грошові кошти в сумі 419 548 грн. 50 коп. в строк до 31.10.2017 р. Вказана сума грошових коштів, після її сплати зараховується до платежів за основним договором. (а.с.13-14)

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з копії квитанцій до прибуткового касового ордеру №106 від 02.11.2017 р., ОСОБА_2 сплатила на користь ТОВ «Крістал-Сіті» грошові кошти в сумі 419 548 грн. 50 коп. (а.с.18)

13.05.2018 р. між ТОВ «Крістал-Сіті», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги та заміни сторони у зобов`язанні, згідно з умовами якого на підставі ст.ст. 512, 520 ЦК України ОСОБА_2 передає свої права та обов`язки за Попереднім договором ОСОБА_1 , який їх приймає.

Таким чином, вбачається, що до позивача ОСОБА_1 перейшло право вимоги за Попереднім договором договору купівлі-продажу квартири від 14.10.2017 р.

Відповідно до п.4.1 договору відступлення права вимоги та заміни сторони у зобов`язанні, ТОВ «Крістал-Сіті» підтверджує, що отримало від ОСОБА_2 в повному обсязі грошові кошти в рахунок оплати по договору про забезпечення виконання зобов`язань №1631/6/15/151 від 14.10.2017 р.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за вищезазначеними договорами виконав у повному обсязі.

Разом з тим, ТОВ «Крістал-Сіті» зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав, будинок не введений в експлуатацію, договір купівлі продажу квартири не укладався.

Як зазначає позивач в позові, на телефонні дзвінки у відділі продажу ТОВ «Крістал-Сіті» ніхто не відповідає, а після прибуття за адресою будівництва, позивачем з`ясовано, що будівництво будинку припинено.

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування.

Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності.

Відповідно до положень ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Установивши, що позивач повністю сплатив вартість пайового внеску за нерухоме майно, а також ту обставину, що введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулось, договір купівлі продажу квартири у встановлені строки не укладався, будівництво об`єкта не здійснюється, що ставить під сумнів можливість виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами, суд приходить до висновку про визнання майнових прав за позивачем на об`єкт інвестування.

Вищенаведене в повній мірі відповідає висновкам зробленим в постанові Верховного суду/ Касаційного цивільного суду від 13.05.2019 р. у справі № 760/17864/16-ц.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 6-14-39цс19 та від 27 лютого 2019 року у справі № 6-14-606цс18 у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку із чим позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до наступного.

Як вбачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 28 500 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

Разом з тим, як встановлено судом в матеріалах справи відсутні: акт виконаних робіт; детальний перелік робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; обґрунтований розрахунок заявлених витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в стягненні витрат на правничу допомогу необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,16, 331, 526, 527, 530 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал-Сіті» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ) майнові права на об`єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_1. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал-Сіті» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Світла, 3) на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА