Номер провадження: 22-ц/813/3939/20
Номер справи місцевого суду: 509/578/15-ц
Головуючий у першій інстанції Бичковський Є. Л.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Овідіопольської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищезазначеним позовом.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх матір ОСОБА_4 . До складу спадщини входить житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,2760 га, по АДРЕСА_2 .

У листопаді 2014 року позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їм було відмовлено в зв`язку з тим, що мати за життя не зареєструвала право власності на нерухоме майно.

З урахуванням уточнень до позовної заяви, позивачі просили визнати за ними, як спадкоємцями за законом після смерті матері, ОСОБА_4 , право власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та право на завершення приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 березня 2015 року позов задоволено.

Визнано право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у рівних частинах на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частинах на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 0,2760 га за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх матері ОСОБА_4 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після її смерті позивачі належним чином прийняли спадщину, до складу якої також входить право на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 0,2760 га за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 березня 2015 року в частині визнання за позивачами права на завершення приватизації земельної ділянки та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 березня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Овідіопольської селищної ради про визнання права в порядку спадкування на завершення приватизації земельної ділянки після смерті матері, ОСОБА_4 скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Овідіопольської селищної ради про визнання права в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_4 на завершення приватизації земельної ділянки задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках за кожною право на завершення приватизації земельної ділянки після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , а також надання згоди (дозволу) на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивачі як спадкоємці померлої ОСОБА_4 мають право на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на своє ім`я з урахуванням прав та інтересів суміжних власників та сумісних користувачів, що мають врахувати компетентні органи при виготовленні технічної документації.

Отже під час розгляду справи в апеляційному суді перевірялась законність рішення суду першої інстанції лише в частині висновку щодо земельної ділянки.

Не погоджуючись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_6 , задоволено частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2016 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення касаційної інстанції мотивоване тим, що розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний суд не з"ясував чи були порушені права ОСОБА_1 оскаржуваним рішенням суду та чи вирішував суд про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обгрунтована тим, що вона не є стороною по справі, але заочне рішення в частині визнання за позивачами права на завершення приватизації земельної ділянки, загальною площею 0,2760 в АДРЕСА_2 , порушує її права та інтереси. Так, апелянт зазначає, що матері позивачів, спадкодавцю ОСОБА_4 ніколи не виділялася для приватизації земельна ділянка у розмірі 0, 2760 га. Сама апелянт на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №775943, виданого Овідіопольською селищною радою 28.08.2012 року є власником земельної ділянки площею 0,1470 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та її земельна ділянка межує із земельною ділянкою ОСОБА_4 , яку намагаються отримати у спадщину позивачі. Задовольняючи позов про визнання за позивачами права на завершення приватизації земельної ділянки, загальною площею 0, 2760 га за вищевказаною адресою, суд першої інстанції не звернув уваги, що в цю площу земельної ділянки входить частина її земельної ділянки, що передана їй у власність.

Викладені обставини стали підставою звернення її з апеляційною скаргою до суду.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів виходить з наступного.

Рішенням Овідіопольської селищної ради Одеської області за № 353-VІ від 25.11.2011 року ОСОБА_4 було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки, загальною площею 0,2760 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства із земель запасу житлової та громадської забудови, які знаходиться на території Овідіопольської селищної ради за адресою: АДРЕСА_2 (0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,1260 га для ведення особистого селянського господарства а.с.92).

Технічна документація із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_4 була розроблена, погоджена і в подальшому затверджена рішенням Овідіопольської селищної ради Одеської області за № 449-VI від 17.02.2012 року «Про безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства», за яким ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку за адресою : АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га та ведення особистого селянського господарства - площею 0,1123 га., загальна площа складає 0,2623 га.

Однак, ОСОБА_4 не встигла завершити вказану приватизацію, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

ЇЇ спадкоємці за законом - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вступили у спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок АДРЕСА_2 від 15.12.2014 року. Однак на земельні ділянки отримати свідоцтво на право на спадщину не змогли, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на них, що стало підставою відмови державним нотаріусом у видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину за законом.

Зочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.03.2015 року зокрема визнано право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частинах на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 0,2760 га за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх матері ОСОБА_4 .

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання частково незаконними рішень органу місцевого самоврядування № 353-VI від 25.11.2011 року та № 449-VI від 17.02.2012 року та їх часткове скасування - відмовлено.

Суд виходив з того, що права та інтереси ОСОБА_1 , як власника земельної ділянки, при прийнятті Овідіопольською селищною радою оспорюваних рішень, порушено не було.

Разом з тим, вказаним рішенням було встановлено, що 12 березня 2015 року ОСОБА_2 зверталася до Відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі із заявою про реєстраці. Земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, проте їй було відмовлено у зв"язку з тим, що її земельна ділянка перетинається з іншою земельною ділянкою.

15.04.2016 року та 19.05.2016 року позивачі звернулися до Овідіопольської селищної ради із заявою про внесення змін до рішення № 449-VI від 17.02.2012 року у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 та про внесення змін до площі земельної ділянки виділеної для ведення особистого селянського господарства, шляхом зменшення її площі з 0,1123 га до 0,0943 га.

Проте, 14 липня 2016 року Овідіопольською селищною радою було прийнято рішення № 164-VII про відмову у внесенні змін до рішення селищної ради № 449-VI від 17.02.2012 року та відмовлено у наданні згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0941 га по АДРЕСА_3 , що стало підставою їх звернення з відповідним позовом до суду.

Разом з тим, згоду на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали рішенням Овідіопольської селищної ради № 120- VII від 31.05.2016 року.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участю 3-ої особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 до Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним і скасування рішення Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 164-VII від 14 липня 2016 року про відмову у внесенні змін до рішення селищної ради № 449-VI від 17.02.2012 року та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано незаконним та скасовано пункт 2 рішення Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 164-VII від 14 липня 2016 року про відмову громадянам України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у наданні згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0941 га по АДРЕСА_3 Зобов`язано Овідіопольську селищну раду Овідіопольського району АДРЕСА_3 області на найближчому пленарному засіданні повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.05.2016 р. про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0941 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_3 .

Таким чином, суд не вбачає порушень прав та інтересів ОСОБА_1 , оскільки на теперішній час земельна ділянка по АДРЕСА_2 не є сформованою у відповідності до вимог ст..79-1 ЗК України. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Проте, на даний час формування земельної ділянки не здійснено. Дане питання, як вбачається з матеріалів справи, позивачі намагаються вирішити шляхом внесення змін до рішення органу місцевого самоврядування про виділ спірної земельної ділянки.

Оскільки предметом розгляду справи лише вирішувалося питання щодо надання позивачам права на завершення приватизації земельної ділянки, після смерті їх матері, яка проводиться відповідним органом, до компетенції якого входить в тому числі встановлення меж земельної ділянки, колегія суддів не вбачає, що оскаржуваним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 березня 2015 року вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 і що оскаржуваним рішенням порушено права та інтереси апелянта.

Оскільки після відкриття апеляційного провадження апеляційним судом було встановлено, що питання права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішувались та не порушувались, апеляційний суд прийшов до висновку про закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 362, 367, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Овідіопольської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 30.04.2020 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова