Справа № 304/563/20 Провадження № 2-о/304/41/2020
У Х В А Л А

21 вересня 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Перечинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт неправильності в актовому записі № 24 від 16 листопада 1993 року, складеному виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо імені народженого, внісши зміни до актового запису про народження, зазначивши його ім`я « ОСОБА_1 ». Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Дубриничі Перечинського району Закарпатської області. Його ім`я « ОСОБА_1 » зазначене у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 та паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданому Перечинським РВ ГУ МВС 28 січня 2010 року. Однак, у актовому записі про його народження № 24 від 16 листопада 1993 року, складеному виконкомом Дубриницької сільської ради, таке вказане як « ОСОБА_2 ». Оскільки висновком Перечинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Закарпатській області визначено неможливим внести зміни до вказаного актового запису, так як його паспорт є недійсним, тому враховуючи, що його особу можна ідентифікувати за датою народження, просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді Перечинського районного суду від 23 червня 2020 року заява ОСОБА_1 була залишена без руху (оскільки у такій останній просив не тільки встановити факт, що має юридичне значення, а й вчинити інші дії - внести зміни до актового запису про народження, тобто не точно зазначив зміст вимог) та надано строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення заявнику ухвали. Одночасно в ухвалі ОСОБА_1 було роз`яснено, що відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України (у редакції, чинній на дату постановлення ухвали, тобто Закону України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 185, 284, 354 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, зокрема щодо залишення позовної заяви без руху, апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків разом із заявами про продовження процесуальних строків на усунення недоліків та новою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява про продовження процесуальних строків на виконання ухвали судді від 23 червня 2020 року мотивована тим, що постановами Кабінету Міністрів України на всій території України до 31 жовтня 2020 року установлено карантин, внаслідок чого протягом тривалого часу він займався пошуками адвоката для отримання правової допомоги та усунення виявлених судом у заяві недоліків.

17 липня 2020 року п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України викладено в новій редакції, а саме Закону України № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року. Згідно такої під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

При цьому, розділом II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 731-IX закріплено, що процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Враховуючи вищенаведене та те, що на даний час строки для усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом та продовжені відповідно до положень п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України (у редакції Закону України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року), закінчилися, заявником було подано заяву на продовження таких строків, тому суд вважає за доцільне їх поновити.

Крім цього, ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 23 червня 2020 року було подано нову заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій посилаючись на ст. 315 ЦПК України просив зобов`язати Перечинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області внести зміни на паперових та електронних носіях в актовий запис № 24 від 16 листопада 1993 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, виправивши його ім`я з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 ».

Таким чином, ОСОБА_1 подав до суду у порядку окремого провадження нову заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, тоді як у такій просить зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни в актовий запис.

Так, судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відтак, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

У цій справі спірні правовідносини пов`язані із виявленою помилкою у актовому записі про народження заявника.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 49 ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, та ін. (ч. 1 ст. 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року (далі - Закон).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Згідно п. 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до п. 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає насамперед у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не має права виходити за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Разом з цим, у поданій заяві ОСОБА_1 не оскаржує відмову органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану, а просить у порядку окремого провадження зобов`язати такий внести зміни до актового запису про його народження.

Таким чином, об`єктом перевірки судом у цій справі не є дотримання Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області процедури розгляду звернення заявника про внесення змін до актового запису про народження № 24 від 16 листопада 1993 року й оцінка правомірності дій щодо відмови в задоволенні цього звернення, що свідчить про відсутність між сторонами публічно-правового спору та необхідність розгляду справи за правилами цивільного судочинства.

Правовий висновок щодо правильного застосування пункту 2.13 Правил викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа №425/2737/17), у якій зазначено, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 466/1150/19, відтак відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує його при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що заявник у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, поданої у порядку окремого провадження, просить зобов`язати Перечинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області внести зміни до актового запису про його народження, вказане свідчить про наявність між сторонами спору про право та виключає розгляд справи у порядку окремого провадження, тому суддя приходить до висновку, що з цих підстав у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 258-261, 293, 294, 315 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, для виконання ухвали судді Перечинського районного суду від 23 червня 2020 року.

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Перечинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Ганько І. І.