справа №619/4224/20 провадження №2-о/619/73/20
Рішення
іменем України

29 вересня 2019 року
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу № 619/4224/20,
ім`я (найменування) заявника та заінтересованої особи:
заінтересована особа: ОСОБА_2 ,
вимоги заяви: про видачу обмежувального припису.
Виклад позиції заявника.
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 терміном на 6 місяців, а саме: заборонити йому перебувати у місці спільного проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити йому вести листування, телефонні переговори та контактувати з нею особисто, посилаючись на те, що з жовтня 2007 року вона з ОСОБА_2 проживають разом у не зареєстрованому шлюбі за за указаною вище адресою та ОСОБА_2 постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння та ображає і принижує її, б`є та псує її майно. Він постійно погрожує фізичною розправою та погрожує спалити її будинок, вимагає гроші на алкогольні напої. У зв`язку з тим, що він не має постійного заробітку всі витрати зі сплати комунальних послуг, придбання продуктів харчування здійснює вона. З метою знайти гроші на алкогольні напої він виносить та продає її речі. Всі її спроби його полікувати або розірвати з ним стосунки є марними. Вона неодноразово зверталась до поліції з цього приводу та було складено кілька протоколів про правопорушення за ст.173-2 КУпАП. 30.07.2020 та 18.09.2020 винесено «Терміновий заборонний припис стосовно кривдника», який він не виконував і ніякого впливу він на нього не мав. Отже, ОСОБА_2 вчиняє відносно неї психологічне насильство, що виражається у постійному тероризуванні, у погрозах її вбити.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 25.09.2020 провадження по справі відкрито, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 28.09.2020, яке відкладено на 29.09.2020 у зв`язку з неявкою заінтересованої особи.
ОСОБА_1 свою заяву підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі.
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином телефонограмою відповідно до ч. 9 ст. 128 ЦПК України та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_2 про явку у судове засідання та його неявку, суд вважає можливим розгляд справи без його участі.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
З жовтня 2007 року ОСОБА_1 проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .
Відповідно до постанови судді Дергачівського районного суду Харківської області від 16.07.2019 ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Згідно даним постанови 03.06.2019 ОСОБА_2 за місцем мешкання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив насильство в сім`ї по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_1 , в ході якої висловлювався брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою.
З постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 31.07.2020 вбачається, що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, яке було вчинено 20.07.2020, 29.07.2020, 31.07.2020 по відношенню до ОСОБА_1 , а також за порушення терміного заборонного припису стосовно кривдника серії АА №011041 від 30.07.2020.
Дергачівським ВП ГУНП в Харківській області 18.09.2020 винесено терміновий заборонний припис (серія АА №0011047) стосовно кривдника ОСОБА_2 у відношенні постраждалої особи ОСОБА_1 .
Крім того, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області щодо вчинення домашнього насильства відносно неї ОСОБА_2 , про що свідчать листи начальника від 16.08.2018, 10.09.2019, 18.09.2019.
Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 7 грудня 2017 року (далі Закон). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 3 Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.
Згідно з пунктами 3, 14 ч. 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, яким є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одним із яких є заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (частина друга статті 26 вказаного Закону).
Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
3 вересня 2020 року у справі «Levchuk v. Ukraine» ЄСПЛ зауважив, що, відхиляючи позов жінки про виселення колишнього чоловіка, національні суди продемонстрували нездатність провести всебічний аналіз ситуації та оцінити ризик майбутнього психологічного та фізичного насильства щодо заявниці та дітей. ЄСПЛ констатував, що така відповідь судів на позов заявниці про виселення її колишнього чоловіка не відповідає позитивному зобов`язанню держави забезпечити ефективний захист заявниці від домашнього насильства
Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.
З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.
Суд під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі обмежувального припису щодо заінтересованої особи, оскільки наведені ОСОБА_1 обставини містять ознаки застосування відносно останньої психологічного насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Судом враховано, що ОСОБА_2 протягом тривалого періоду часу принижує та ображає ОСОБА_1 за місцем її проживання, вчиняє на неї психологічний тиск, а також постійно погрожує фізичним насиллям, про що свідчать неодноразові звернення заявника до правоохоронних органів, які не призвели до припинення переслідувань ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що з метою недопущення у майбутньому переслідування ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 , оцінивши вірогідність продовження та повторного вчинення домашнього насильства, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи, вважає доцільно тимчасово обмежити права ОСОБА_2 по відношенню до заявника шляхом покладення обов`язків, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 26 Закону.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави ( ч. 3 ст. 350 ЦПК України).
Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263-265, 268, 350-1 350-8, 354 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; фактично проживає за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_3 , строком на 6 (шість) місяців.
Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав:
1. Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
2. Заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Попередити ОСОБА_2 , що за умисне невиконання обмежувальних приписів передбачена кримінальні відповідальність за ст. 390-1 КК України.
Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне ім`я (найменування) заявника, заінтересованих осіб:

Заявник: ОСОБА_1 : ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 : ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; фактичне місце перебування: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 02.10.2020.

Суддя І. М. Нечипоренко