Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2020 р. Справа № 596/282/20

Провадження № 2/596/237/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Лисюк І.О.

за участю секретаря Федорів О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорм позики від 02 травня 2017 року. Посилаючись на те, що відповідач отримала кошти в розмірі 135 000 грн. та зобовязалась повернути їх до 02 листопада 2017 року. Станом на день звернення з позовом сума боргу боржником не сплачена, що підтверджується оригіналом розписки. Просить стягнути з ОСОБА_2 в його користь заборгованість за договором позики від 02 травня 2017 року в розмірі 135 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив стягнути з ОСОБА_2 в його користь заборгованість за договором позики в розмірі 135 000 грн..

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, відзив на позовну заяву не подавала. 15.05.2020 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі відповідача (а.с.30-31).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 526, 527, 545, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Судом установлено, що 02 травня 2017 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 у позику грошові кошти у розмірі 135 000 грн на строк 6 місяців до 02 листопада 2017 року, що підтверджується власноручною розпискою ОСОБА_2 (а. с. 4).

У статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Як встановлено, боргова розписка про отримання коштів написана власноручно відповідачем, є документом, який виданий боржником кредитору, тобто позивачу, за договором позики, що підтверджує його укладення і умови цього договору, засвідчує отримання відповідачем від позивача певної грошової суми.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 707/2606/16-ц.

Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як встановлено, факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 135 000 грн. за договором позики, наявність оригіналу боргової розписки в позивача ОСОБА_1 та, відповідно, невиконання боржником боргового зобов`язання, відповідачем ОСОБА_2 не оспорюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суми позики в розмірі 135 000 грн.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1350 грн.

Керуючись ст. 263-268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області 22.06.2007 року, РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області 11.10.1995 року, РНОКПП НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) грн. за договором позики від 02 травня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1350 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено 25 травня 2020 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк