РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2020 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, відповідно до якого просить: розглядати справу без участі позивача та розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 05.06.2004 міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківськуого обласного управління юстиції, актовий запис про шлюб №590; на примирення та поновлення стосунків з відповідачем не погоджується, тому строк на примирення просить не надавати; проти винесення заочного рішення по справі та заочного розгляду не заперечує; судовий збір на свою користь просить не стягувати.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він 05.06.2004 уклав шлюб з відповідачем, за час якого у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, на шлюб та сім`ю. За час спільного сімейного проживання сторони дійшли висновку, що в них відсутні будь-які спільні інтереси. Відносини подружжя зіпсувалися та повністю припинені, втрачені почуття любові один до одного, тому позивач не має наміру зберегти шлюб. Ведення між подружжям спільного господарства остаточно припинилося з вересня 2019 року, сторони проживають окремо. Спору щодо визначення місця проживання дітей немає, діти проживатимуть з матір`ю. Позивач вважає, що надання строку для примирення є неможливим, збереження шлюбу не відповідає моральним інтересам позивача, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2020 відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивач не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати спарву без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, визнання позову, у якій зазначила, що їй відомий зміст позовної заяви та вона визнає позовні вимоги ОСОБА_1 , просить шлюб розірвати. Вказала також, що питання що стосуються їх дітей сторони вирішили добровільно, про що склали та завірили нотаріально Договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків щодо виховання та утримання дітей. Просила суд прізвище ОСОБА_5 залишити без змін та не надавати строк на примирення.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України визначено, зокрема, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог).
Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
05 червня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , про що в книзі реєстрації актів про одруження 05.06.2004 зроблено запис за №590 у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження 22.10.2004 зроблено відповідний запис за №204 у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова. Батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_4 , про що 12.03.2013 складено відповідний актовий запис №165 у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).
14.08.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали Договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків щодо виховання та утримання дітей (у порядку п.4 ст.157 СК України), який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Ільїною І.М. та зареєстровано в реєстрі за №2091.
Позивач та відповідач мають різні погляди на сім`ю та шлюб, шлюбні відносини фактично припинені та не можуть бути поновлені.
Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо.
Вимоги щодо розподілу майна не пред`являлись.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 141, 223, 263-265 ЦПК України, ст. 1, 24, 56, 110, 112-114 СК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, місце народження м.Харків) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, місце народження м.Харків) зареєстрований 05 червня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №590 від 05.06.2004.
Після розірвання шлюбу залишити відповідачу ОСОБА_2 прізвище ОСОБА_5 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, відповідно до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 02.10.2020.

Суддя Колесник С.А.