ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/1046/18
Провадження № 22-ц/4820/384/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: представника апелянта Москалюк С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2019 року (суддя Салоїд Н.М.) у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, підписала анкету-заяву від 19.04.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач прострочила виконання своїх зобов`язань, внаслідок чого станом на 31.10.2017 року має заборгованість перед банком на загальну суму 105 990 грн., яка складається з наступного:

-11 689,46 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);

-94 300,54 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом.

У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.04.2011 у розмірі 105 990 грн., а також судові витрати у розмірі 1600 грн.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 11 689,46 грн. заборгованості за кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 19.04.2011 року, а також судові витрати в сумі 176,46 грн., а всього - 11 865,92 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги, в іншій частині рішення залишити без змін.

Вважає рішення в оскаржуваній частині прийнятим без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Посилається на те, що місцевий суд зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по кредиту у відповідній частині, допустивши грубе порушення норм цивільного права. З моменту підписання фізичною особою заяви між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. Відсутність підпису позичальника на цих Умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості, не свідчить про неукладеність договору, оскільки суть договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатись до таких умов ,висловивши певним чином згоду на них. Підпис відповідач поставила саме в заяві позичальника, яким засвідчила те, що вона повністю згодна з умовами кредитування та отримання кредиту саме на таких умовах. Кредитний договір був укладений шляхом оформлення і підписання анкети-заяви від 19.04.2011 та довідки про умови кредитування від 23.08.2011, у якій визначені умови щодо розміру та порядку нарахування процентів та штрафних санкцій, що є складовою частиною кредитного договору. У довідці про умови кредитування зазначені: тип картки, тип кредитної лінії, базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5%) в місяць, розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог суд першої інстанції помилково послався на правовий висновок, висловлений у постанові ВП ВС від 03.07.2019 у справі №342/180/17, оскільки вона не стосується даних правовідносин та постановлена у справі з іншими обставинами.

У відповідності до довідки від 12.10.2011 сторона відповідача вкотре була обізнана з істотними умовами кредитного договору, засвідчивши власним підписом.

Крім того, апелянт наголошує, що наявність у відповідача декількох платіжних засобів не змінює умов укладеного договору.

В апеляційній скарзі також зазначено, що висновки суду щодо різних дат підписання довідок та заяви не можуть братись до уваги, оскільки закон не забороняє сторонам договору додатково визначати та закріплювати його істотні умови протягом його дії, а то і взагалі до його укладення.

До того ж розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви, відображає рух коштів за карткою, він є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Дії з користування кредитними коштами свідчать про визнання заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування. Розрахунок заборгованості відповідачем не оскаржувався, доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту нею надано не було.

Як вважає апелянт вирішуючи питання щодо періоду стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд мав також керуватись приписами ст. 536 ЦК України, згідно яких боржник зобов`язаний сплачувати проценти не за можливість скористатись кредитом, а саме за користування ним.

Також за доводами апеляційної скарги відмовляючи у стягненні відсотків по кредиту місцевий суд допускає грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та ставить під загрозу фінансову стабільність Банку, наносить фінансову шкоду тим споживачам банківських послуг, які розміщують свої кошти у банку на банківських депозитах, які надаються іншим споживачам послуг в кредит під певні відсотки.

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядається.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування кредитом, суд виходив з того, що наданий позивачем суду витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджений наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, не містить підпису відповідача як позичальника. Відсутність цього реквізиту виключає можливість переконатися в тому, чи справді саме викладені в ньому умови мали на увазі сторони, укладаючи кредитний договір, чи була відповідач з ними належно ознайомлена і саме на таких умовах погоджувалася отримати кредит.

З таким висновком суду першої інстанції Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 19.04.2011 відповідач звернулась до позивача з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, виявивши бажання оформити на своє ім`я платіжну карту. Їй було встановлено кредитний ліміт 1000 грн., який згодом поетапно збільшено до 11 700 грн., що підтверджується наявною у справі довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а. с. 7, 8).

Відповідно до наявної у справі довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», за укладеним між сторонами кредитним договором відповідачу було видано три кредитних картки, термін дії останньої з яких - до червня 2017 року (а. с. 96).

З матеріалів справи також вбачається, що 23 серпня 2011 року ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold Loyalty», в якій визначено, що базова процентна ставка за користування кредитними коштами становить 2,5% на місяць, розмір щомісячного платежу 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. до 25 числа місяця (а. с. 9, 170).

Сторони узгодили розмір відсоткової ставки 30% річних, які нараховуються на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році та становить 2,5% на місяць.

За розрахунком Банку щодо розміру нарахованих відсотків за користування кредитом, а саме з урахуванням первісно узгоджених з відповідачем умов кредитування (30% річних, 2,5% на місяць) (без подальших збільшень), станом на 01.09.2014 (до дати підняття відсоткової ставки) заборгованість за тілом кредиту становить 11 689,46 грн., заборгованість за відсотками - 4 869,09 грн.

За період з 01.09.2014 по 30.06.2017 термін становить 1033 дні, за цей період було нараховано 30?360?1033?11689,46?100=10309 грн. 94 коп.

За таких обставин позов в цій частині необхідно задовільнити частково та стягнути на користь позивача 15 178 грн. 94 грн. В решті позову відмовити.

За подання апеляційної скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплатило 2400 грн. судового збору (а. с. 136).

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено на 16,09% (15179.03х100:94300,54), внаслідок чого з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 386 грн. 16 коп. судового збору за подання апеляційної скарги (2400х16.09%).

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2019 року скасувати в частині відмови в стягненні відсотків за користування кредитом та ухвалити нове рішення.

Позов в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій обл. 10.07.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 15 178 грн. 94 грн. та 386 грн. 16 коп. судових витрат.

В решті позову відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 23 березня 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк