Єдиний унікальний № 243/2801/20
Провадження № 4-с/243/22/2020
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Гончарова А.О.

за участю секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», за участю заінтересованих осіб: суб`єкта оскарження старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Едуарда Сергійовича, боржника ОСОБА_1 , на бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк), за участю заінтересованих осіб: суб`єкта оскарження старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Едуарда Сергійовича, боржника ОСОБА_1 , на бездіяльність державного виконавця.

В обґрунтування заявлених вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилається на те, що 05.05.2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 100251-cred від 14.11.2007 року у сумі 12413,03 доларів США. Рішення суду набрало законної сили 16.05.2011 року, та 08.08.2011 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області видав виконавчі листи у зв`язку з тим, що судове рішення боржником в добровільному порядку виконано не було. Стягувачем подано заяву про відкриття виконавчого провадження. Виконавче провадження відкривалося декілька разів.

01.10.2018 року державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження № 57315513, 27.01.2020 року вказане виконавче провадження було передано та прийнято на підставі постанови ст. державного виконавця ОСОБА_2

19.03.2020 року з відомостей, наявних на офіційному сайті автоматизованої системи виконавчого провадження, стягувачу стало відомо, що виконавче провадження № 57315513 стосовно ОСОБА_1 відкрито, рішення суду не виконано, будь-які дії щодо примусового виконання не проводяться, в результаті чого Банком подану дану скаргу.

Заявник вважає, ст. державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Е.С. порушено та не виконано вимоги статей 13, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», допущено бездіяльність, оскільки не вчинено дій з ефективного та повного виконання рішення суду. Вчинені державним виконавцем дії не є достатніми та ефективними для захисту прав стягувача та належного виконання рішення суду. Крім того, державний виконавець не вжив заходів з розшуку майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

При цьому, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником виявлено наступне майно, яке не реалізоване, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Дане майно не було арештовано, описане та передане на реалізацію в порядку, встановленому законом, чим порушено також права стягувача.

Отже, державним виконавцем порушено строки прийняття рішень та вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57315513, що свідчить про його бездіяльність, та на думку заявника, допущена виконавцем бездіяльність порушує права скаржника як стягувача, оскільки не здійснено жодних дій щодо звернення стягнення на майно, в тому числі, що є предметом іпотеки і належить боржнику, та безпідставно звільнено боржника від виконання рішення.

Не встановлено вжиття виконавчим органом усіх необхідних та можливих заходів для належного примусового виконання рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.05.2011 року, а тому бездіяльність державного виконавця є незаконною. Дій, які б сприяли ефективному та своєчасному здійсненню заходів примусового виконання рішення в повному обсязі державним виконавцем не здійснено, незважаючи на те, що за боржником є зареєстроване нерухоме майно, відповідно до інформації, що міститься у ЄДРПВ, а саме не було проведено опис нерухомого майна, не проведена оцінка майна, не було залучено суб`єктів оціночної діяльності, виконавець не звертався з поданням до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника на підставі його ухилення від виконання зобов`язань.

Посилаючись на вищенаведене, а також норми чинного законодавства, заявник просить суд: визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Е.С. у ВП № 57315513; зобов`язати ст. державного виконавця Гогіберідзе ОСОБА_3 усунути порушення, спричинені бездіяльністю, та здійснити всі необхідні дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження» щодо звернення стягнення на нерухоме (інше) майно боржника для належного виконання рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.05.2011 року по справі № 2-983/11.

Представник заявника не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив скаргу задовольнити, врахувати при ухваленні рішення доводи АТ КБ «ПРИВАТБАНК», викладені в письмових поясненнях.

Заінтересована особа боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду скарги шляхом надсилання на його адресу судових викликів, однак, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Старший державний виконавець Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Гогіберідзе Е.С. належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак, не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 250 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя.

У силу статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналізуючи положення Закону України «Про виконавче провадження», можна дійти висновку, що стадія примусового виконання судового рішення є невід`ємною частиною відновлення прав особи із застосуванням судової процедури, відповідно до якої стягувач має сподіватись на фактичну реалізацію своїх прав згідно із юридично закріпленим змістом впродовж чітко регламентованого строку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з положеннями статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 57315513 від 01.10.2018 року (а. с. 15), 01.10.2018 року старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Колесником В.М. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-983-11, виданого 08.08.2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 99721,46 грн.

Постановою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Е.С. про передачу виконавчого провадження від 27.01.2020 року (а. с. 13-14) було передано виконавчий документ у ВП № 57315513, а саме виконавчий лист № 2-983-11, виданий 08.08.2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 99721,46 грн.

Постановою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Е.С. про прийняття виконавчого провадження від 27.01.2020 року (а. с. 11-12) було прийнято виконавче провадження № 57315513 з примусового виконання виконавчого листа № 2-983-11, виданого 08.08.2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 99721,46 грн.

Аналогічні вищезазначеним відомості містяться у Інформації про виконавче провадження від 13.09.2020 року. (а. с. 8-10)

У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, номер інформаційної довідки 134817668 від 18.08.2018 року (а. с. 16-18), ОСОБА_1 належить на праві приватної власності однокімнатна квартира, розташована по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2007 року, посвідченому приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2449. На вказану квартиру накладено заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5676874, на підставі договору іпотеки від 18.09.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2454, посвідченого приватним нотаріусом Бігуном В.В., за заявою ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Також на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції Антонова О.М. від 03.02.2010 року (реєстраційний номер обтяження 9490032), накладено арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ст. державного виконавця відділу ДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції Солодєєва С.А. від 02.09.2011 року (реєстраційний номер обтяження 11572429).

06.05.2020 року на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в яких заявник звертає увагу суду на те, що державним виконавцем не доведено, що ним вчинялися усі можливі дії щодо розшуку майна боржника та заходи виявилися безрезультатними. Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату. Виконавче провадження відкрито з 01.10.2018 року, на протязі більше двох років рішення суду не виконується, державним виконавцем чиниться бездіяльність, примусові заходи не проводяться та порушуються розумні строки виконання рішення суду, що визначені у ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем не здійснено всіх можливих заходів щодо розшуку майна боржника та самого боржника, не застосовано до боржника приводу, не здійснено дій щодо подачі поданні про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржнику від інших осіб, або не звернувся до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. В обґрунтування вищевказаного Банк посилається на постанови Верховного Суду України від 07.08.2018 року у справі № 910/25970/14, від 18.07.2018 року у справі № 915/1294/13, від 18.03.2019 року по справі № 21/303-08, від 04.02.2015 року у справі № 6-238цс14, від 03.03.2018 року по справі № 908/1245/15-г.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Для реалізації своїх повноважень виконавцю надано певні права, передбачені ч. 3 ст. 18 цього закону, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Окрім того, положеннями Закону України «Про виконавче провадження» передбачені строки вчинення виконавчих дій. Так, статтею 13 визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Положенням ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанови. Частиною 2 цієї статті передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 4 зазначеної статті на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. Як вбачається з ч. 5 цієї статті, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Положенням ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Таким чином, з наданих заявником відомостей вбачається, що державним виконавцем не вчинено жодної виконавчої дії з моменту відкриття виконавчого провадження, попри те, що боржнику у виконавчому провадженні належить нерухоме майно.

В той же час державним виконавцем не надано суду жодних відомостей, спрямованих на спростування зазначених обставин та вчинення ним будь-яких виконавчих дій щодо своєчасного примусового виконання судового рішення. За наведених обставин, з урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що державним виконавцем не вжито належних заходів для своєчасного виконання судового рішення, тобто не виконано обов`язок щодо здійснення заходів примусового виконання рішень.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та доводи заявника, суд приходить до переконання про наявність підстав для визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За змістом роз`яснень, що викладені у п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 2, при встановленні зазначених у п. 2 ст. 451 ЦПК України порушень суд зобов`язує усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. Таким чином, оскільки судом встановлено, що боржнику на праві власності належить нерухоме майно, а державним виконавцем не вчинено жодних виконавчих дій, зокрема, і щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, суд вважає необхідним для належного захисту прав стягувача у виконавчому провадженні зобов`язати державного виконавця усунути порушення, спричинені бездіяльністю, та здійснити всі необхідні дії щодо виявлення коштів боржника у національній та іноземній валютах, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, іншого рухомого та нерухомого майна, після чого вчинити відповідні виконавчі дії у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». Слід зазначити, що стягнення на нерухоме майно боржника звертається лише у разі недостатності коштів чи рухомого майна, тому вимога про зобов`язання державного виконавця вчинити всі необхідні дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника є передчасною.

Керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 18, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», за участю заінтересованих осіб: суб`єкта оскарження старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Едуарда Сергійовича, боржника ОСОБА_1 , на бездіяльність державного виконавця, - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Едуарда Сергійовича у виконавчому провадженні № 57315513.

Зобов`язати старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Едуарда Сергійовича здійснити всі необхідні дії щодо виявлення коштів боржника у національній та іноземній валютах, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, іншого рухомого та нерухомого майна, після чого вчинити відповідні виконавчі дії у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлена ухвала - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Перебіг вказаних строків починається з дня, наступного після закінчення карантину, встановленого Постановою Кабінету міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова