Справа № 201/6479/18
Провадження № 2-др/201/1/2020
УХВАЛА

22 травня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого-судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРО ЛТД» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 201/6479/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРО ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2018р. заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (під головуванням судді Ходаківського М.П.), позовні вимоги ТОВ «ТЕРО ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів були задоволені (а.с.№37-38).

Ухвалою суду від 05.06.2019р. (під головуванням судді Ткаченко Н.В.) було задоволення заяву відповідачки про перегляд заочного рішення, заочне рішення суду від 03.12.2018р. скасовано та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.№66).

При новому розгляді справи, рішенням суду від 31.07.2019р. в задоволенні позовних вимог ТОВ «ТЕРО ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовлено (а.с.№ 88-89).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2020р. рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2019 р. в оскаржуваній частині залишено без змін (а.с.№148-151).

Під час знаходження справи на розгляді в Дніпровському апеляційному суді, 29.08.2019р. до суду надійшла заява представника позивача ТОВ «ТЕРО ЛТД» про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати (а.с.№161-162).

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду 29.08.2019р. головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В. (а.с.№160), якій справа передана 12.05.2020р. (а.с.№164).

Розгляд заяви про винесення додаткового рішення відбувається згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Ознайомившись із матеріалами справи та заявою представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.

Пунктом третім частини першої статті 270 ЦПК України визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В своїй заяві директор товариства Зайчук С.В. просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ТЕРО ЛТД» судовий збір в розмірі 1762грн., сплачений при подачі позову, оскільки суд, встановивши, що сума заборгованості в розмірі 10 834грн. 64коп. сплачена відповідачкою після пред`явлення позову, в порушення ч. 3 ст. 142 ЦПК України не стягнув ці кошти з неї на користь позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, після скасування судом 05.06.2019р. заочного рішення, заяви про відмову від позову у зв`язку із задоволенням відповідачкою позовних вимог після пред`явлення позову до суду не подавав.

Розглянувши 31.07.2019р. позовні вимоги, та відмовивши в задоволенні позову (постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2020р. рішення в оскаржуваній частині залишено без змін) в передостанньому абзаці мотивувальної частини рішення вирішив питання про розподіл судових витрат, зазначивши, що у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судовий збір в розмірі 1762грн. відповідачкою не компенсується позивачу.

Посилання представника позивача на те, що при розподілі судових витрат суд повинен був застосувати положення ч. 3 ст. 142 ЦПК України та стягнути з відповідачки понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, суд оцінює критично, з огляду на те, що положення ст. 142 ЦПК України застосовуються у разі якщо позивач відмовляється від позову, або не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

В даній справі суд по суті розглянув позовні вимоги позивача та відмовив в їх задоволенні, при цьому будь-яких заяв від позивача щодо відмови від позову (у зв`язку з чим суд мав би винести ухвалу про закриття провадження) не надходило.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «ТЕРО ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 260, 270, п. 20 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРО ЛТД» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 201/6479/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРО ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.