Головуючий суду 1 інстанції - Москаленко В.В.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 425/2415/19
Провадження № 22-ц/810/285/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Авалян Н.М., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - комунальна установа «Рубіжанська центральна міська лікарня», правонаступником якої є комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 березня 2020 року, ухвалене у складі судді Москаленко В.В. в м. Рубіжне Луганської області,

за позовом ОСОБА_1 до комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня», правонаступником якої є комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня»,про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» про зобов`язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказав, що він з 01 листопада 2010 року працює у Рубіжанській центральній міській лікарні лікарем акушером-гінекологом І категорії, яка була встановлена до 27 березня 2014 року і з урахуванням якої йому виплачувалась заробітна плата.

31 жовтня 2013 року позивач склав іспити на І категорію в Державному закладі «Луганський державний медичний університет» та на підтвердження цього видано свідоцтво № 95 про складання іспиту зі спеціальності після проведення передатестаційного циклу з акушерства і гінекології. В посвідченні № 1/33 була зроблена відмітка про продовження І категорії до 24 грудня 2018 року. Вказані документи були передані до відділу кадрів для видання наказу по лікарні про сплату позивачу заробітної плати з урахуванням І категорії лікаря акушер-гінеколога. Проте до теперішнього часу відповідачем наказ не видано, доплата за І категорію лікаря акушер-гінеколога не здійснюється.

Позивач просив суд зобов`язати відповідача видати наказ про сплату ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням І категорії лікаря акушер-гінеколога з 28 березня 2014 року; здійснити перерахунок його заробітної плати з урахуванням першої категорії лікаря акушера-гінеколога з 28 березня 2014 року по день винесення рішення суду та сплатити недоотримані кошти; стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рубіжанський міський суд Луганської області рішенням від 04 березня 2020 рокувідмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» про зобов`язання вчинити певні дії.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області № 81/7 від 26 червня 2019 року створено комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області шляхом реорганізації (перетворення) комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області, визнано комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня» правонаступником всіх прав та обов`язків комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області. На час подання позову - 11 липня 2019 року комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області не існувало, а тому позов подано до неналежного відповідача.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» про зобов`язання вчинити певні дії, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 березня 2020 рокута ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовну заяву від 11 липня 2019 року в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що комунальна установа «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області реорганізована в комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня» з 01 серпня 2019 року, із позовом позивач звернувся 11 липня 2019 року, тобто на час звернення із позовом позивачем вірно зазначено належного відповідача, який у відзиві на позовну заяву підтвердив, що він є належним відповідачем. Судом першої інстанції не з`ясовано хто є відповідачем, а хто є правонаступником. Крім того, у відповіді на відзив позивач зазначив відповідачем комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня», директор якого під час судового розгляду визнавав, що він є відповідачем, клопотань в суд не заявляв стосовно того, що він є неналежним відповідачем.

Позивач посилається на те, що судом першої інстанції не з`ясовано обставини щодо відсутності оригінала посвідчення І категорії.

Також, позивач вказує на те, що відсутній вирок суду щодо вчинення злочину з підробки документів, а саме посвідчення І категорії, а тому відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок заробітної плати позивача з урахуванням І категорії.

(2) Позиція інших учасників справи

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 отримав 14 квітня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 141).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня» отримало 08 квітня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 140).

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження відповідачу роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку. В апеляційній скарзі позивач просив розгляд апеляційної скарги проводити без його участі.

Представник комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, зазначивши, що правових підстав для здійснення позивачу доплати за І категорію лікаря акушер-гінеколога з 28 березня 2014 року не має, оскільки позивач не пройшов атестацію і не підтвердив кваліфікацію.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області № 81/7 від 26 червня 2019 року створено комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області шляхом реорганізації (перетворення) комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області, визнано комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня» правонаступником всіх прав та обов`язків комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області. На час подання позову - 11 липня 2019 року комунальної установи ««Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області не існувало, а тому позов подано до неналежного відповідача.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області від 26 червня 2019 року № 81/7 «Про створення Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області шляхом реорганізації (перетворення) Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області» створено Комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області шляхом реорганізації (перетворення) Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області; визначено Комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області правонаступником майна, прав та обов`язків Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області, відповідно до затвердженого в установленому порядку передавального акту (а.с. 66).

Частиною 4 статті 87 ЦК України передбачено, що юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

В частині 5 статті 104 ЦК України зазначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

01 серпня 2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення юридичної особи Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня».

01 серпня 2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення, Комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня».

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» про зобов`язання вчинити певні дії 11 липня 2019 року.

Як зазначалось вище, шляхом реорганізації (перетворення) Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» створено Комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня», яке визначено правонаступником майна, прав та обов`язків Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня». Відповідні записи про державну реєстрацію припинення юридичної особи Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» та про державну реєстрацію юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення, Комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня» внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01 серпня 2019 року, тобто після звернення позивача із зазначеним позовом.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 позов подано до неналежного відповідача є помилковим.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року залучено Комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня» до участі у справі № 425/2415/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня» про зобов`язання вчинити певні дії, як правонаступника Комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня».

Судом першої інстанції встановлені обставини про те, що з 01 листопада 2010 року позивач прийнятий на посаду лікаря-акушер-гінеколога з надання екстреної допомоги гінекологічного відділення Центральної міської лікарні управління охорони здоров`я Рубіжанської міської ради.

З 18 липня 2015 року позивача поновлено на посаді лікаря акушера-гінеколога жіночої консультації, що підтверджується копією трудової книжки.

У розумінні цивільного процесуального закону предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про зобов`язання відповідача видати наказ про сплату ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням І категорії лікаря акушер-гінеколога з 28 березня 2014 року та здійснити перерахунок його заробітної плати з урахуванням першої категорії лікаря акушера-гінеколога з 28 березня 2014 року по день винесення рішення суду і сплатити недоотримані кошти, стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 31 жовтня 2013 року він склав іспити на І категорію в Державному закладі «Луганський державний медичний університет» та на підтвердження цього видано свідоцтво № 95 про складання іспиту зі спеціальності після проведення передатестаційного циклу з акушерства і гінекології, в якому рекомендовано присвоїти йому першу кваліфікаційну категорію з акушерства та гінекології. В атестаційній комісії при Головному управлінні охорони здоров`я Луганської ОДА він проходив атестацію і наказом по Головному управлінню ОЗ Луганської ОДА від 29 грудня 2013 року № 754 продовжена перша кваліфікаційна категорія зі спеціальності акушерство і гінекологія до 24 грудня 2018 року, що підтверджується копією посвідчення № 1/33. Проте, відповідач з 28 березня 2014 року не здійснює нарахування та виплату позивачу доплати за І категорію лікаря акушер-гінеколога.

Механізм проведення атестації лікарів, яка проводиться з метою оцінки їх професійного рівня та складності виконуваних робіт, відповідності кваліфікаційним вимогам і посадовим обов`язкам визначено Положенням про порядок проведення атестації лікарів, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України № 359 від 19 грудня 1997 року.

Відповідно до пункту 4.4 Положенням про порядок проведення атестації лікарів в редакції на час виникнення спірних правовідносин щодо проходження атестації, атестації на підтвердження кваліфікаційної категорії підлягають (за бажанням) особи, яким присвоєні кваліфікаційні категорії, в строк до 5 років з дня попередньої атестації.

Згідно пунктів 4.3, 4.4 вказаного вище Положення перед атестацією на підтвердження кваліфікаційної категорії лікарі проходять передатестаційний цикл в закладах післядипломної освіти або на факультетах післядипломної освіти і складають іспит згідно з Положенням, затвердженим наказом МОЗ України від 18.05.94 N 73.

Місце проходження атестації лікарів-спеціалістів на підтвердження кваліфікаційної категорії та перелік документів, які подаються для її проходження, зазначено в пп.1.6, 1.7, 3.4, 3.5.

Пунктом 1.6 вказаного вище Положення передбачено, що атестаційні комісії при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, санітарно-епідеміологічних станціях Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя проводять атестацію лікарів безпосередньо підпорядкованих закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, проведення дезінфекційних, дезінсекційних, дератизаційних робіт (крім робіт на об`єктах ветеринарного контролю), з переробки донорської крові та її компонентів, виготовлення з них препаратів, і лікарів, які працюють за наймом у суб`єктів господарювання, що зареєстровані в установленому порядку як юридичні особи.

Відповідно до пункту 3.4 Положення лікарі, які бажають пройти атестацію на присвоєння кваліфікаційної категорії, подають необхідні документи в територіальну атестаційну комісію не пізніш як за два місяці до початку її роботи.

За результатами атестації на підтвердження кваліфікаційної категорії комісія приймає такі рішення: підтвердити кваліфікаційну категорію з конкретної лікарської спеціальності або відмовити у підтвердженні категорії. У разі відмови у підтвердженні кваліфікаційної категорії комісія виносить рішення про її зниження чи зняття (п. 4.5 Положення)

При підтвердженні лікарем кваліфікаційної категорії в посвідченні ставиться відповідна відмітка або видається нове посвідчення, коли у попередньому не залишилось місця для відміток (п. 4.6 Положення).

Системний аналіз зазначеного вище Положення про порядок проведення атестації лікарів, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що особи, яким присвоєні кваліфікаційні категорії, підлягають атестації на підтвердження певної кваліфікаційної категорії в строк до п`яти років з дня попередньої атестації із проходженням передатестаційного циклу в закладах післядипломної освіти або на факультетах післядипломної освіти, надавши необхідні документи до атестаційної комісії, яка створена при управлінні охорони здоров`я обласної державної адміністрації. За результатами атестації на підтвердження кваліфікаційної категорії комісія приймає рішення підтвердити кваліфікаційну категорію з конкретної лікарської спеціальності або відмовити у підтвердженні категорії.

Звертаючись до суду із позовом позивачем на обґрунтування викладених обставин щодо проходження атестації надано копію свідоцтва № 95 від 31 жовтня 2013 року про складання іспиту зі спеціальності після проведення передатестаційного циклу з акушерства і гінекології, копію посвідчення № 1/33, лист Рубіжанського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області від 15 липня 2019 року за № 8403/111/36-2019, ксерокопію трудової книжки виданої на ім`я ОСОБА_1 , посвідчення про проходження підвищення кваліфікації і спеціалізації до диплому № НОМЕР_1 , сертифікат № 101 лікаря - спеціаліста про те, що ОСОБА_1 наказом по Харківській медичній академії післядипломної освіти від 09 лютого 2016 року за № 38-уприсвоєно (підтверджено) звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю акушерство і гінекологія, лист Управління охорони здоров`я Рубіжанської міської ради Луганської області від 04 березня 2019 року, лист Рубіжанської міської ради Луганської області від 17 травня 2019 року.

Згідно копії свідоцтва № 95 про складання іспиту зі спеціальності після проведення передатестаційного циклу з акушерства і гінекології, виданого Державним закладом «Луганський державний медичний університет», ОСОБА_1 екзаменувався та йому рекомендується присвоїти першу кваліфікаційну категорію з акушерства та гінекології.

Відповідно до копії посвідчення № 1/33, виданого ОСОБА_1 , останній 27 березня 2009 року проходив атестацію в атестаційній комісії при Головному управлінні охорони здоров`я Луганської ОДА і наказом від 27 березня 2009 року № 322-к йому підтверджена перша кваліфікаційна категорія зі спеціальності акушерство і гінекологія, посвідчення дійсне до 27 березня 2014 року, продовжено до 24 грудня 2018 року наказом по Головному управлінню ОЗ Луганської ОДА від 29 грудня 2013 року № 754.

Розпорядженням Луганської обласної державної адміністрації від 26 грудня 2012 року № 1949 затверджено Положення про Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації, яке набирає чинності з 01 січня 2013 року, Положення про Головне управління охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації втратило чинність.

В листі Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації - Луганської обласної військово цивільної адміністрації № 1/05-5177 від 26 грудня 2019 року зазначив, що наказом Департаменту охорони здоров`я Луганської облдержадміністрації (далі - Департамент), якому присвоєно номер «754» з датою видання «24.12.2013», протокол засідання атестаційної комісії з атестації лікарів акушер-гінекологів не затверджувався. Атестація лікарів акушерів-гінекологів відбулась 30 грудня 2013 року, а протокол засідання атестаційної комісії затверджено наказом Департаменту від 30 грудня 2013 року № 2197. Прізвище лікаря ОСОБА_1 серед списку лікарів не значиться. Таким чином, лікар ОСОБА_1 24 грудня 2013 року не атестувався. Записи в деякі графи посвідчення № 1/33, виданого лікарю ОСОБА_1 , уповноваженими особами Департаменту не вносилися. Головне управління охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації було перейменовано у Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації з 01 січня 2013 року. Щодо звернення ОСОБА_1 про присвоєння (підтвердження) першої кваліфікаційної категорії лікаря акушера-гінеколога протягом 2013-2019 років до атестаційної комісії при структурному підрозділі з питань охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації, то в зазначений період часу він не звертався. Щодо гербової печатки з найменуванням Головного управління охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації, то після завершення процедури перейменування печатка була знищена у січні 2013 року.

У частині четвертій статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц зазначено, що «преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку».

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдінг» проти України» (заява № 48553/99), а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» (заява № 28342/95) встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 24 лютого 2016 року, яке ухвалою апеляційного суду Луганської області від 01 серпня 2016 року залишено без змін, у справі № 425/4487/15-ц позов ОСОБА_1 до Державного закладу «Луганський державний медичний університет», третя особа - комунальна установа Рубіжанська «Центральна міська лікарня», про зобов`язання вчинити певні дії, а саме зобов`язати відповідача видати йому копію сертифіката лікаря-спеціаліста по акушерству і гінекології з 31.10.2013 року по 31.10.2018 року, залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 01 серпня 2016 року, яка набрала законної сили, встановлено, що наказом Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації від 14 жовтня 2013 року № 678 було затверджено новий склад атестаційної комісії при Департаменті охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації, у тому числі і склад комісії зі спеціальності «Акушерство і гінекологія». Позивач ОСОБА_1 , отримавши свідоцтво за № 95 від 31 жовтня 2013 року про складання іспиту зі спеціалізації після проведення передатестаційного циклу з акушерства та гінекології був рекомендований для присвоєння йому першої кваліфікаційної категорії з акушерства і гінекології, де після складання іспиту мусив підготувати відповідні документи, звіти про виконану ним роботу, а також інші документи і з`явитися до Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації на відповідну кваліфікаційну комісію спеціалістів, яка і вирішує питання про присвоєння кваліфікаційних категорій. Однак позивач на вищевказану комісію не з`явився і свою кваліфікацію не підтвердив та не отримав. Відповідно до довідки заступника директора Департаменту, виконуючого обов`язки директора Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації від 11.07.2016 року № 3/0-1960 с., ОСОБА_1 у 2013 році документів на присвоєння чи підтвердження йому кваліфікаційної категорії (зокрема першої) на засідання атестаційної комісії Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації з лікарської спеціальності «Акушерство і гінекологія» у порядку передбаченому чинним законодавством не подавав.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що обставини щодо не подання ОСОБА_1 у 2013 році документів на присвоєння чи підтвердження йому кваліфікаційної категорії (зокрема першої) на засідання атестаційної комісії Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації з лікарської спеціальності «Акушерство і гінекологія» у порядку передбаченому чинним законодавством та не проходження і не підтвердження кваліфікації позивачем мають преюдиційне значення в силу положень частини четвертої статті 82 ЦПК України при розгляді цієї справи і не підлягають доказуванню в даній справі.

Із тексту рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 24 лютого 2016 року та тексту ухвали апеляційного суду Луганської області від 01 серпня 2016 року вбачається, що як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і при розгляді справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 приймав участь в судовому засіданні при розгляді справи № 425/4487/15-ц, а тому позивачем ОСОБА_1 під час розгляду цієї справи не можуть оспорюватися обставини, які були встановлені судовими рішеннями.

Пунктом 1.7 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05 жовтня 2005 року № 308/519 передбачено, що зміни розмірів посадових окладів, підвищень, доплат та надбавок, що визначають заробітну плату працівників, проводяться з моменту (з дня) присвоєння кваліфікаційної категорії, розряду, почесного звання, наукового ступеня. Днем присвоєння (присудження) є: кваліфікаційної категорії - дата наказу відповідного органу (закладу, установи) про затвердження рішення атестаційної комісії.

Отже, підставою для нарахування та виплати лікарю доплати за кваліфікаційну категорію є дата наказу відповідного органу (закладу, установи) про затвердження рішення атестаційної комісії.

Наказом № 2197 від 30 грудня 2013 року Департаментом охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації «Про атестацію лікарів акушерів-гінекологів» присвоєно та підтверджено першу кваліфікаційну категорію ряду лікарів, в тому числі за спеціальністю «Акушерство та гінекологія», серед яких не значиться прізвище лікаря ОСОБА_1 .

За таких обставин, судова колегія вважає, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача видати наказ про сплату ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням І категорії лікаря акушер-гінеколога з 28 березня 2014 року та здійснити перерахунок його заробітної плати з урахуванням першої категорії лікаря акушера-гінеколога з 28 березня 2014 року по день винесення рішення суду і сплатити недоотримані кошти не підлягають задоволенню, оскільки підставою для нарахування доплати за кваліфікаційну категорію є наказ Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністраціїпро затвердження рішення атестаційної комісії, проте такий наказ стосовно позивача не видавався у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 у 2013 році документів на присвоєння чи підтвердження йому кваліфікаційної категорії (зокрема першої) на засідання атестаційної комісії Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації з лікарської спеціальності «Акушерство і гінекологія» у порядку передбаченому чинним законодавством не подавалося та позивач не з`являвся на засідання атестаційної комісії і не підтверджував кваліфікацію.

З урахуванням викладеного не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було з`ясовано у відповідача відсутність оригіналу посвідчення першої категорії та місце його знаходження.

Вимога позивача про винесення Луганським апеляційним судом окремо рішення про професійну недбалість судді Москаленко В.В. не підлягає задоволенню, оскільки надання оцінки діям судді не відноситься до повноважень суду апеляційної інстанції, оскільки відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційний суд здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом, а завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Вимога позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимог про зобов`язання відповідача видати наказ про сплату ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням І категорії лікаря акушер-гінеколога з 28 березня 2014 року та здійснити перерахунок його заробітної плати з урахуванням першої категорії лікаря акушера-гінеколога з 28 березня 2014 року по день винесення рішення суду, в задоволенні яких судом відмовлено.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня», правонаступником якої є комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня»,про зобов`язання видати наказ про сплату ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням І категорії лікаря акушер-гінеколога з 28 березня 2014 року, здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням першої категорії лікаря акушера-гінеколога з 28 березня 2014 року по день винесення рішення суду та сплатити недоотримані кошти, стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 березня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до комунальної установи «Рубіжанська центральна міська лікарня», правонаступником якої є комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня»,про зобов`язання видати наказ про сплату ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням І категорії лікаря акушер-гінеколога з 28 березня 2014 року, здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням першої категорії лікаря акушера-гінеколога з 28 березня 2014 року по день винесення рішення суду та сплатити недоотримані кошти, стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн відмовити за необґрунтованістю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Строк подання касаційної скарги під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови складено 26 травня 2020 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Н.М. Авалян

В.М. Луганська