УХВАЛА

18 травня 2020 року

м. Київ

справа № 632/473/18

провадження № 61-7840ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Зміївського відділення публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського відділення ПАТ «Харківгаз») про визнання дій протиправними та скасування рішення комісії,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом до ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського відділення ПАТ «Харківгаз», у якому просила:

- визнати дії відповідача щодо здійснення нарахування збитків у розмірі 14 115 грн 62 коп. протиправними;

- зобов`язати відповідача скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського відділення ПАТ «Харківгаз» від 22 лютого 2018 року.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасоване рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського відділення ПАТ «Харківгаз» від 22 лютого 2018 року щодо проведення перерахунку розподіленого (спожитого) об`єму природного газу виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів згідно з актом про порушення № 792 з 02 жовтня 2017 по 10 січня 2018 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Місцевий суд, задовольняючи позов ОСОБА_1 , виходив з того, що навмисного втручання в роботу лічильника газу у діях позивача не встановлено, оскільки відповідно до акту про демонтаж побутового лічильника газу б/н від 11 січня 2018 року проведено демонтаж лічильника газу «Gallos», заводський № 08054689 , рік випуску 2013, результат огляду ПЛГ: механічні пошкодження та ознаки самовільного втручання в роботу засобу вимірювальної техніки відсутні; наявність та цілісність пломб, стан різьбових з`єднань, наявність відбитків повірочного тавра - цілі в наявності. Лічильник газу опломбовано 11 січня 2018 року, номер пломби № R17053449 знято в ремонт та експертну повірку. Доказів того, що позивач протягом невизначеного часу не санкціоновано відбирала газ, відповідачем не надано.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року апеляційну скаргу ПАТ «Харківгаз», правонаступником якого є акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», задоволено.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , виходив з недоведеності позовних вимог. Суд дійшов висновку, що відповідач діяв у встановлений законом спосіб та у відповідності з вимогами Кодексу газорозподільних систем.

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Крім того, при визначенні справи малозначною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам Ради Європи необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Зміївського відділення публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про визнання дій протиправними та скасування рішення комісії відмовити.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов