справа № 521/7804/20
провадження № 2/521/2563/20
УХВАЛА

Іменем україни

20 травня 2020 року

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Михайлюк О.А., розглянувши позовну заяву Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішень державного реєстратора, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом приведення об`єкту до попереднього стану, третя особа Державний реєстратор КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І., -

встановив:

Заступник прокурора Одеської області звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішень державного реєстратора, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом приведення об`єкту до попереднього стану, третя особа Державний реєстратор КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І.

Свої повноваження щодо звернення до суду в інтересах держави в особі Одеської міської ради заступник прокурора Одеської області підтверджує вимогами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, прокурор у визначених Законом випадках має право на представництво інтересів держави або конкретної особи (громадянина України, іноземця або особи без громадянства), якщо таке представництво належним чином обґрунтоване.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі як законні представники або вступити у справу за своєю ініціативою з метою виконання покладених на них повноважень.

Отже підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «"інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Суди повинні обов`язково перевіряти доводи прокурора щодо правових підстав його пред`явлення на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства.

Так, звертаючись з вказаним позовом, прокурор зазначив, що прокуратурою області листом від 24.03.2020 №05/1-2045вих19 повідомлено власника забудованої земельної ділянки - Одеську міську раду про виявлені порушення при використанні земельної ділянки відповідачем ОСОБА_1 . Згідно наданої відповіді від 02.04.2020 №01-3/70-п, прокуратуру області повідомлено про те, що наразі підстав для вжиття заходів реагування, спрямованих на захист порушених прав територіальної громади міста Одеси не вбачається, однак ця відповідь надійшла від відповідача - Управління ДАБК Одеської міської ради, а не від органу в особі якого прокурор звертається з позовом до суду і який на його думку не здійснює або неналежним чином здійснює захист законних інтересів держави, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а саме Одеської міської ради.

Отже, при звернені до суду з даним позовом прокурор повинен був обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, а саме, обґрунтувати, що Одеська міська рада не здійснює або неналежним чином здійснює захист законних інтересів держави, проте, прокурор при звернені з даним позовом до суду підстави звернення не обґрунтував.

Статтею 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 56, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Позовну заяву Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішень державного реєстратора, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом приведення об`єкту до попереднього стану, третя особа Державний реєстратор КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І. - залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути недоліки вказані в мотивувальній частині ухвали в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Михайлюк