Справа 688/380/20
№ 2/688/326/20
Рішення

іменем України

19 травня 2020 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Босюка В.А.

при секретарі - Кулеші Л.М.,

з участю позивача, її представника - адвоката Усової Ю.О.,

відповідача - ОСОБА_1 , його представника - адвоката Оніщука В.В.,

представника третьої особи - Занов`яка І .С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Чернігівським апеляційним судом в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба в справах дітей Шепетівської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем ОСОБА_1 мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу 07.10.2010 року, син залишився проживати з нею. Оскільки дитина хворіє на мінімальну мозкову дисфункцію, інфікований МБТ, вона постійно займалась його лікуванням, зверталась до лікарів. Натомість відповідач лише частково сплачував аліменти, розмір яких був визначений судовим наказом Чернігівського районного суд Чернігівської області від 30.05.2019 року в розмірі ј частини всіх видів заробітку. Не зважаючи на стан здоров`я дитини, рішенням Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району від 15.01.2020 року за №2, вирішено визначити місце проживання дитини разом з батьком ОСОБА_1 . Однак, відповідач лікуванням сина не займається взагалі, не працює, не має постійного заробітку. Всі необхідні для дитини речі, зокрема одяг, взуття, вона купувала сама. Проживаючи у батька, син не лікується, внаслідок чого його стан здоров`я та психологічний розвиток погіршується. Відповідно до обхідних листів дитини, в 2-му класі при зрості 117 см його вага складала 16 кг, погіршився зір, у 3-му класі при зрості 125 см мав вагу 20 кг та знову пониження гостроти зору, додаткову хорду лівого шлуночка, у 4-му класі при зрості 127 см мав таку ж вагу у 20 кг та зниження фізичного розвитку. З часу коли син став проживати з нею він почав набирати вагу, покращився стан здоров`я, вона самостійно перевела дитину до Ковпитської ЗОШ І-ІІІ ступенів. При наявних у сина захворюваннях, йому необхідно добре харчуватись, систематично лікуватись, чого під час проживання з відповідачем дитині належним чином не було забезпечено. Вона проживає у власному будинку, має задовільні умови проживання, у власності перебувають земельні ділянки, де вирощує овочі, веде особисте селянське господарство. Відповідач особистого житла не має, в квартирі, де він проживає зі своєю дружиною, донькою та матір`ю, у сина ОСОБА_4 немає своєї кімнати. На даний час відповідач забрав дитину не взявши з собою його одягу, документів. За наведених обставин, просить визначити місце проживання сина ОСОБА_4 разом з нею.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, підтвердили обставини, на які посилаються в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, оскільки син, вік якого понад 12 років, висловив бажання проживати разом з матір`ю та місцем її проживання, він не може заперечити волевиявленню дитини.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечив проти позову, оскільки дитина сама виявила бажання проживати з матір`ю.

Заслухавши сторін, їх представників, представника третьої особи, думку дитини, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

За змістом ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її виховання, місця проживання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними відповідного свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області 03.03.2008 року, витягу №4 від 13.09.2018 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно якого ОСОБА_3 в зв`язку з реєстрацією 21.02.2015 року шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3 .

На виконання рішення виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №2 від 15.01.2020 року, яким визначено місцем проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , син ОСОБА_4 в даний час проживає з батьком.

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України з`ясовано думку дитини щодо місця її проживання. Дитина, щодо якої вирішується питання визначення місця проживання ОСОБА_4 пояснив, що хоче проживати з матір`ю, тому, що за місцем проживання у батька на нього ніхто не звертає уваги, на нього всі ображаються, він не має окремої кімнати. З матір`ю йому було добре проживати. Коли проживав з матір`ю, то телефонував до батька, щоб забрав до себе, оскільки скучив за ним.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верхового суду України від 12 червня 1998 рок № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю в України» суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За даними договорів дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 02.04.2014 року, дарування земельних ділянок від 02.04.2014 року, ОСОБА_3 має у власності житловий будинок загальною площею 64,7кв.м., житловою площею 31,4кв.м., земельні ділянки площею 0,2500га та 0,2280га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого селянського господарства відповідно в с. Ковпита Чернігівського району Чернігівської області. За даними актів обстеження умов проживання, характеристики, довідок в.о. старости Ковпитського старостинського округу, директора Ковпитської ЗОШ І-ІІІ ступенів, ОСОБА_3 проживає у будинку з п`яти кімнат, з яких дві спальні, в будинку порядок, є запас продуктів харчування та всі речі для комфортного життя, створені всі необхідні умови для виховання та розвитку дітей, в зловживанні спиртними напоями не була помічена, скарги від жителів села не надходили, крім сина ОСОБА_4 має дочку ОСОБА_10 , 2012 року народження, та сина ОСОБА_11 , 2018 року народження.

Зважаючи на викладене, з врахуванням пояснень відповідача та визнання ним позову, що не суперечить закону, не порушує права, обов`язки чи інтереси інших осіб, відповідає волевиявленню та інтересам дитини, оскільки батьки, враховуючи думку дитини фактично під час розгляду справи погодили місце її проживання, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_3 за місцем її проживання, оскільки таке рішення буде відповідати найкращим інтересам дитини.

При цьому необхідно звернути увагу на те, що визначення місця проживання дитини з матір`ю не розлучає його з батьком, оскільки останній не обмежений у своєму праві на спілкування із сином, турботу про нього та участі у його вихованні.

За наведених обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 за місцем її проживання в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 840,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в Хмельницький апеляційний суд через Шепетівський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 25 травня 2020 року.

Суддя: В.А. Босюк