Справа № 191/1427/20
Провадження № 2/191/421/20
У Х В А Л А

іменем України

20 травня 2020 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко Г.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

18.05.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Одночасно, представник позивачка звернулася до суду із клопотанням про застосування пільг щодо сплати судового збору у зв`язку із тяжким матеріальним становищем, оскільки позивач отримує незначний дохід, на утриманні у нього знаходяться його батьки, які є пенсіонерами, його батько інвалід І групи.

Розглянувши заяву та з`ясувавши фактичні підстави, суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільненні від сплати судового збору, зменшення або розстрочення суми судового збору, слід відмовити з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ч. ч. 1, 2ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, враховуючи майновий стан сторони.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч.3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Таким чином, основною умовою для звільнення від сплати судового збору є тяжкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Всупереч вимогам закону позивач не подав до суду переконливих доказів, які б давали підстави для звільнення його від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду першої інстанції.

З п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Вважаю, що підстави, визначені частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні, оскільки переконливих доказів на підтвердження свого скрутного матеріального стану позивач не надав.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Оскільки суд не наділений повноваженнями звільняти особу від сплати судового збору без будь-яких достатніх правових підстав та, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, приходжу до висновку про відмову у звільненні позивача від сплати судового збору при подачі позову до суду, зменшення або розстрочення суми судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.136,260 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про застосування пільг щодо сплати судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г. В. Бондаренко