ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1612/19 Номер провадження 22-ц/814/1316/20Головуючий у 1-й інстанції Сайко О. О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого (судді-доповідача) Карпушина Г.Л., суддів: Панченка О.О., Триголова В.М., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2020 року ( ухвалене суддею Сайко О.О., повний текст рішення складено 04 березня 2020 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила змінити розмір стягуваних аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі до ІНФОРМАЦІЯ_1 2006 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від шлюбу сторони мають спільну повнолітню доньку ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з 01.09.2015 року навчається на денному відділенні у Полтавській державній аграрній академії. Орієнтований термін навчання до 06 січня 2021 року. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 05.09.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення навчання. Рішення набрало законної сили та перебуває на виконанні у Пирятинському РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області. Позивач зазначає, що на момент ухвалення вказаного рішення ОСОБА_3 навчалася на денній формі навчання за державним замовленням і відповідно витрат по оплаті навчання у той час вона не понесла. Проте, з 01.09.2019 року донька продовжила навчання у цьому ж навчальному закладі, але на контрактній формі навчання, що викликало додаткові витрати, пов`язані з оплатою навчання. Крім цього, з часу ухвалення рішення у державі зріс мінімальний прожитковий мінімум, що у свою чергу потягло суттєве збільшення витрат, пов`язаних з організацією життєдіяльності доньки (проживання, харчування, проїзд до навчального закладу, придбання одягу тощо). Стипендії донька не отримує. Враховуючи викладене, позивач вважає, що має право звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений судом розмір аліментів. Просить змінити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2016 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , студентки Полтавської державної аграрної академії, аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 , та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохала рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, та таким що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зокрема вказує, що зміна форми навчання доньки з бюджетної на контрактну є суттєвою обставиною, що повинна бути врахована судом, оскільки відповідно до п.4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема матеріальне становище стягувача аліментів та інші обставини, що мають значення для справи. Проте, суд дійшов протилежного висновку про відсутність доказів зміни матеріального становища, які б давали підстави для збільшення розміру аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01 серпня 2006 року між сторонами було розірвано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.5).

Згідно виконавчого листа від 05.09.2016 року, виданого Пирятинським районним судом Полтавської області на підставі рішення суду, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 22.06.2016 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років (а.с.10).

Відповідно до довідки №10047 від 04.11.2019 року, яка видана Полтавською державною аграрною академією, ОСОБА_3 дійсно навчалася на денній формі навчання факультету обліку та фінансів, ОКР бакалавр терміном з 01.09.2015 року по 27.06.2019 року (держбюджет). В теперішній час продовжує навчання на денній формі навчання факультету обліку та фінансів, ОКР- магістр терміном з 01.09.2019 року по 06.01.2021 року (контракт) (а.с.9).

Згідно довідки №10048 від 04.11.2019 року, яка видана Полтавською державною аграрною академією, ОСОБА_3 дійсно є студенткою Полтавської державної аграрної академії, факультет обліку та фінансів ОКР «Магістр» денної форми навчання, терміном з 01.09.2019 року по 06.01.2021 року (за контрактом). Стипендії не отримує (а.с.8).

Договором про №1484 від 09.08.2019 про надання освітніх послуг, укладеного між Полтавською державною аграрною академією та ОСОБА_3 , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 26010 грн (а.с.7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено та судом не встановлено підстав для збільшення розміру аліментів, а відтак вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Проте, з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та порушують норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Згідно частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така правова позиція висловлена Верховним Судом і у постановах від 14 серпня 2019 року у справі № 524/7388/17, від 19 лютого 2020 року у справі № 194/629/17-ц та від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18.

Таким чином, виходячи з наведеного положення закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Вимога одержувача аліментів про зміну їх розміру може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що з 01 вересня 2019 року по 06 січня 2021 року донька ОСОБА_3 продовжила навчання у цьому ж навчальному закладі (Полтавській державній аграрній академії), проте на контрактній формі навчання. Стипендії не отримує.

Договором про №1484 від 09.08.2019 про надання освітніх послуг, укладеного між Полтавською державною аграрною академією та ОСОБА_3 , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 26010 грн. Тобто, витрати на утримання доньки, пов`язані зі сплатою за навчання збільшилися на 1626 грн. щомісячно (26010 грн/16 місяців=1626 грн.)

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, матеріальне становище позивача та дитини, а також те, що відповідач заперечень щодо розміру аліментів не надав, хоча мав таку можливість, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2016 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими, а тому виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти у збільшеному розмірі, а саме 1200 грн. щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги підлягають до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір у розмірі 1152,60 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2020 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2016 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1152,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14 травня 2020 року.

Головуючий суддя: ___________________ Г.Л. Карпушин

Судді:__________________ О.О. Панченко _________________ В.М. Триголов