Справа № 509/1259/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року смт Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Бочаров А.І., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, подану в порядку п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України до подання позовної заяви адвокатом Кравченком Ігорем Валентиновичем від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2020 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява адвоката Кравченка Ігоря Валентиновича, що діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною вчинення реєстраційних дій щодо відповідного майна.

Заява представника позивача про забезпечення позову мотивована тим, що всупереч вимогам цивільного законодавства відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за договором позики від 12.06.2019 року та не повернув позивачу отримані від нього грошові кошти в сумі 660 000, 00 грн.

Як вбачається з доданих представником позивача до заяви матеріалів, 12.06.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики, згідно умов пункту 1.1. якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 660 000, 00 коп. Згідно п. 2.3. договору позики відповідач зобов`язався повернути вказану суму коштів в строк до 12.06.2019 року. Факт одержання відповідачем коштів підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою.

Проте, в порушення умов вказаного договору позики, положень та приписів ст.ст.509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики щодо повернення позивачу одержаних від нього в позику коштів не виконує, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище, порушує його майнові права та охоронювані законом інтереси.

Представник позивача вказує, що відповідач ОСОБА_2 є власником цілісного майнового комплексу, площею 29, 2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який в цілому складається з: літ «А» - операторська; літ. «Б» - допоміжне; «І» - бетонозмішувальний вузол; «ІІ» - фундамент від бетонозмішувальним вузлом; «ІІІ» - місце під зберігання інертних матеріалів»; « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - місце під зберігання хімічних добавок; «V» - місце для стоянки автобетонозмішувачів; «VI» - місце для замивання автобетонозмішувачів; «VІІ» - вимощення; № 2 - підземна галерея, № 1 - приймальний пристрій інертних матеріалів; № 3 - зовнішній похилий конвеєр, № 4 - пристрій для розподілення, завантаження інертних матеріалів; № 5 - навіс; № 6 - залізнична під`їзна колія при станції Одеса-Застава-1, яка примикає до неї стрілочним переводом № НОМЕР_1 .

На підтвердження вказаної обставини представником позивача надана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 204439009 від 17.03.2020, з якої вбачається, що відповідач є власником вказаного об`єкту нерухомості (реєстраційний номер 101).

Заявник зазначає, що без вжиття заходів забезпечення позову нерухоме майно, яке належить відповідачу на момент пред`явлення позову та на яке можливо буде звернути стягнення для погашення боргу, може бути відчужено відповідачем на користь третіх осіб з метою уникнення виконання взятих на себе зобов`язань за договором позики. Враховуючи вказане, а також той факт, що процес реалізації відповідачем власного майна є неконтрольованим, позивач наголошує, що доцільним і спів мірним було б забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно, площа якого становить 29, 2 кв.м, в межах розміру сум позовних вимог, який складає 660 000, 00 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується серед іншого накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до наданих з приводу такого процесуального питання роз`яснень, що викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить вчинити особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, розглядаючи питання про застосування заходів забезпечення позову суд його вирішує на підставі доказів, які долучені до матеріалів справи, та які оцінюються виключно у контексті необхідних для вирішення відповідного питання.

Як вбачається з викладеного, вимоги про обтяження нерухомого майна відповідача представник позивач обґрунтуванні можливістю відповідача здійснити відчуження майна на користь третіх осіб, що в свою чергу, може призвести до ускладнення або взагалі унеможливить виконання можливого рішення у справі про стягнення заборгованості в розмірі 660 000, 00 грн., що є значною сумою.

Отже, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слід встановити, серед іншого, чи належить на час вирішення питання про забезпечення позову таке майно відповідачу.

Суд, зважаючи на відомості про належність вказаного об`єкту нерухомого майна відповідачу, виходячи з необхідності збереження балансу між обмеженням прав власника майна та доцільністю тимчасового його обтяження для забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення вимог позову, доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для повного задоволення вимог про забезпечення позову, викладених у заяві про забезпечення позову. Суд вважає за необхідне додатково наголосити, що вказаний спосіб забезпечення позову, в розрізі вимог, які позивач ставить у поданій заяві про забезпечення позову, є достатнім для захисту оспорюваних прав.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Згідно ж пункту 10 Постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З урахуванням вказаного роз`яснення, що міститься в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№ 9 від 22.12.2006, суд вважає, що накладення арешту на зазначене майно із забороною вчинення реєстраційних дій щодо відповідного майна не зашкодить істотним чином правам та інтересам відповідача, оскільки він не обмежується у володінні та користуванні майном, а обмежується виключно в праві розпорядження таким майном.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. В свою чергу, одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153, 157, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: цілісний майновий комплекс, загальною площею 29, 2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який в цілому складається з: літ «А» - операторська; літ. «Б» - допоміжне; «І» - бетонозмішувальний вузол; «ІІ» - фундамент від бетонозмішувальним вузлом; «ІІІ» - місце під зберігання інертних матеріалів»; « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - місце під зберігання хімічних добавок; «V» - місце для стоянки автобетонозмішувачів; «VI» - місце для замивання автобетонозмішувачів; «VІІ» - вимощення; № 2 - підземна галерея, № 1 - приймальний пристрій інертних матеріалів; № 3 - зовнішній похилий конвеєр, № 4 - пристрій для розподілення, завантаження інертних матеріалів; № 5 - навіс; № 6 - залізнична під`їзна колія при станції Одеса-Застава-1, яка примикає до неї стрілочним переводом № НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), в межах розміру позовних вимог, який складає 660 000, 00 грн.

Заборонити органам державної реєстрації та державним реєстратором речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна: цілісного майнового комплексу, загальною площею 29, 2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Ухвала суду є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Стягувачем за даною ухвалою є: ОСОБА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Боржником за даною ухвалою є: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду Одеської області шляхом подачі у 15-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя А.І.Бочаров