Житомирський апеляційний суд
Справа №279/654/19 Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія 76 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

Григорусь Н.Й.

суддів Миніч Т.І.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №279/654/19

за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплозабезпечення про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та зобов`язання вчинити дію

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Коренюка В.П. у м.Коростень,

встановив:

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та зобов`язати відповідача розглянути його заяву від 11 грудня 2018 року про звільнення на підставі ст.39 КЗпП України.

В обґрунтування позову зазначив, що наказом директора комунального підприємства теплозабезпечення від 26 грудня 2018 року № 126-к його з 13 грудня 2018 року його незаконно звільнено з посади машиніста (кочегара) котельні на підставі ст.40 п.4 Кодексу законів про працю України за прогули без поважних причин, оскільки 11 грудня 2018 року подав заяву на ім`я директора про звільнення його з 11.12.2018 року за ст.39 Кодексу законів про працю України по причині порушення роботодавцем трудового законодавства. Вказав, що при влаштуванні на роботу його не було проінформовано відповідачем під розписку про наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та про можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства були порушені, не забезпечено спецодягом, а також не ознайомлено з колективним договором. Просив поновити строк звернення до суду, посилаючись на хворобу.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено за спливом позовної давності.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при прийняті на роботу не був проінформований під розписку про умови праці, не ознайомлений з колективним договором, строк звернення з позовом пропустив з поважних причин.

У відзиві представник Комунального підприємства теплозабезпечення просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що з 22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 працював машиністом (кочегаром) котельні Горького, 14 дільниці №3 по 2 за строковим (на опалювальний період 2018-2019) трудовим договором.

11 грудня 2018 року позивач звернувся із заявою на ім`я директора підприємства про звільнення за ст.39 Кодексу законів про працю України в зв`язку з порушенням адміністрацією трудового законодавства - незабезпечення спецодягом, неналежне облаштування робочого місця, недотримання санітарних і гігієнічних норм (т.2 а.с.9-11).

У письмовій відповіді №1090 від 11.12.18 роботодавець повідомив про безпідставність та необґрунтованість звільнення за ст.39 КЗпП і запропонував ОСОБА_1 звільнитися за угодою сторін (а.с.61). Під текстом відповіді міститься вчинений позивачем напис, що він вважає себе звільненим за ст.39 КЗпП з 11.12.18р.

У додатку до колективного договору №6 затверджено норми безкоштовного надання працівникам спецодягу, взуття та інших засобів індивідуального захисту. Для машиніста (кочегара) котельні на твердому паливі передбачена надання однієї пари комбінованих рукавиць (т.1 а.с.84-87). Згідно записів у Журналі реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці та журналу інструктажів з питань охорони праці на робочому місці ОСОБА_1 пройшов інструктажі 19.10.18 (т.1 а.с.88,89).

Перевіркою додержання законодавства України «Про охорону праці» у КП «Теплозабезпечення», проведеною головним спеціалістом по охороні праці відділу з питань праці Управління праці та соціального захисту виконавчого комітету Коростенської міської ради, результати якої відображені в акті від 31.01.19, встановлено, що витрати на охорону праці проводяться, працівники забезпечені спецодягом згідно діючих норм, санітарно-побутові приміщення знаходяться в належному санітарному стані (т.1 а.с.95).

Статтею 29 КЗПП України не передбачено обов`язку роботодавця ознайомлювати працівника із правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором саме під розписку. Із змісту позовної заяви, пояснень ОСОБА_1 не вбачається, що до або після укладення трудового договору він звертався до відповідача з питань ознайомлення з колективним трудовим договором, а відповідач такі звернення не розглянув.

У відповідності до ст.39 КЗпП України строковий трудовий договір підлягає розірванню достроково на вимогу працівника, зокрема, в разі порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1.ст81 ЦПК України).

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем трудового законодавства і наявності підстав для звільнення в порядку ст.39 КЗпП України.

Як передбачено п.4 ст.40 КЗпП України, строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

13 грудня 2019 року (день чергової зміни) ОСОБА_1 не вийшов на роботу і не приступив до виконання своїх трудових обов`язків, про що начальником дільниці №3 складена службова записка (т.1 а.с.12). Як пояснив позивач, він вважав себе звільненим з 11.12.18 згідно поданої ним заяви.

18 грудня 2018 року адміністрація Комунального підприємства теплозабезпечення звернулась до ОСОБА_1 з листом з пропозицією надати підтвердження поважності причини невиходу на роботу, надання пояснень та попереджено про наявність підстав у адміністрації підприємства для звільнення його за прогули (т.1 а.с.15). Даний лист позивач отримав 21.12.2018 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.57).

Наказом № 126-к від 26 грудня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з 13.12.2018 року за п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин, які мали місце з 13.12.2018 року по день видачі наказу ( т.1 а.с.16).

Під час розгляду справи в суді профспілковий комітет первинної профспілкової організації КП теплозабезпечення рішенням від 09.07.2019 року погодив звільнення ОСОБА_1 (т.1 а.с.78-80).

Суд першої інстанції відмовив у позові за пропуском строку звернення до суду, не зробивши висновку про підставність або безпідставність позову.

Оскільки звільнення ОСОБА_1 проведено із дотриманням норм КЗпП України, рішення належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у позові за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2020 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у позові за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: