КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3204/18
Провадження № 4-с/488/10/20 р.
УХВАЛА

Іменем України

16.03.2020 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_1 на рішення та дії головного державного виконавця Корабельного відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Стамат Ірини Вікторівни, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою на рішення та дії головного державного виконавця Корабельного відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Стамат Ірини Вікторівни, зокрема просив суд визнати незаконною та скасувати постанову головного держаного виконавця Корабельного відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Стамат Ірини Вікторівни від 19.02.2020 року ВП № 60179920 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Стаття 175, 176, 177 ЦПК України містить вимоги, яким повинна відповідати скарга, зокрема:

Реквізити сторін та інших учасників цивільного процесу (п.2 ч.3 ст.175). Якщо учасником справи є фізична особа, в заяві вказуються її повне прізвище, ім`я та по батькові, адреса проживання з поштовим індексом. Податковий номер та серія і номер паспорта зазначаються лише у випадку, коли така інформація відома позивачу. Якщо учасником справи виступає юридична особа, документ має містити повне найменування, місцезнаходження із зазначенням поштового індексу та ідентифікаційний код цієї особи. Засоби зв`язку учасників вказуються за наявності таких даних у розпорядженні заявника.

Виклад обставин, якими позивач (скаржник) обґрунтовує свої вимоги (п.5 ч.3 ст.175).

Зазначення доказів, що підтверджують обставини, на які посилається заявник (п.5 ч.3 ст.175). Всі наявні у позивача (скаржника) докази мають бути подані разом з позовом (скаргою) (ч.2 ст.83, ч.5 ст.177).

Зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви (скарги) (ч.5 ст.95, п.8 ч.3 ст.175).

Зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із цивільним позовом (скаргою) (п.8 ч.3 ст.175).

Підтвердження позивача (скаржника) про те, що ним не подано іншого позову (позовів, скарг) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.175).

Спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту, який не суперечить закону і який позивач (скаржник) просить суд зазначити в рішенні (п.4 ч.3 ст.175). Якщо заява подається до кількох відповідачів, в ній має бути зазначено зміст вимог кожного з них (п.4 ч.3 ст.175).

Копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників процесу (ч.1 ст.177).

Отже в скарзі мають місце вказані вище недоліки, які позбавляють суд можливості призначити скаргу до розгляду.

Аналізуючи викладене, приходжу до висновку, що дана скарга не відповідає вищевказаним вимогам, через що вважаю необхідним залишити її без руху, невідкладно повідомити про це скаржника та надати йому строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання скаржником ухвали про залишення скарги без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії головного державного виконавця Корабельного відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Стамат Ірини Вікторівни - залишити без руху та запропонувати скаржнику усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська