Справа № 588/384/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2020 року м.Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Семенішина С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому указує, що відповідач звернувся до позивача із метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 23.03.2018, згідно якої отримав кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним заява від 23.03.2018 разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
У судове засіданні представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.42).
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи (а.с.59), причина його неявки суду не відома, будь-яких заяв із приводу заявленого позову до суду не подавав.
Ураховуючи, письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Розділу ІІ Глави 11 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.
Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Матеріалами справи установлено, що 23.03.2018 ОСОБА_1 із метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 23.03.2018, згідно якої отримав кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.11).
Також 23.03.2018 ОСОБА_1 був підписаний паспорт споживчого кредиту, яким передбачені умови кредитування, зокрема: базова процентна ставка у рік - 42%, строк внесення щомісячних платежів - щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн., штраф за прострочення більш ніж 30 днів за обов`язковими платежами за карткою - 500 грн.+5% від суми заборговані за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 84% (а.с.12-13).
Зазначеними заявою та споживчим паспортом відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі.
При укладенні кредитного договору сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частина 2 статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.
Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.
За п.п.2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Договору відповідач надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
За цих підстав суд вважає не визнання відповідачем збільшеного кредитного ліміту безпідставним.
Пунктами 1.1.1.67,1.1.5.1,1.1.5.2 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.
Банк використав своє право щодо зміни умов Договору, зокрема щодо: впровадження зміни відсоткової ставки із 01.09.2014 до розмір 34,8% річних, із 01.04.2015 до розміру 42,3% річних (п.2.1.1.2.10 Договору); в частині нарахування відсотків із 01.09.2019 - списання грошей з рахунку у т.ч. за рахунок кредитного ліміту (п.2.1.1.3.1 Договору); в частині нарахування відсотків із 01.04.2019 - у разі порушення зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна" та 84,0% - для картки "Універсальна голд" (п.2.1.1.2.12 Договору).
Згідно п.2.1.1.2.9 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місця наступного за місяцем, у якому здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує Банку відсотки у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту.
У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.2.11 Договору клієнт сплачує Банку процентів в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.
Отже, акцептуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг разом із Тарифами визнав та погодився на запропоновані Банком умови користування послугами банку
За ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.
Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
На виконання ухвали суду від 01.04.2020 (а.с.49), позивачем було надано виписку по кредитній картці ОСОБА_1 за період з 23.03.2018 по 04.04.2020 та інформацію про усі видані відповідачу кредитні картки, термін їх дії (а.с.63-65).
Як убачається із довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ОСОБА_1 була видана одна кредитна картка за № НОМЕР_1 , відкрита 23.03.2018, строк дії до 01/22 (а.с.65 на звороті аркушу).
Отже, судом установлено, що кредитна картка, видана ОСОБА_1 є діючою на час розгляду справи.
Із розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача вбачається, що відповідач із 23.03.2018 користувався кредитною карткою, користувався кредитними коштами, вносив кошти на погашення заборгованості, знімав готівку, придбавав товари у магазинах та ін. (а.с.6-10, 63-65).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Дотепер, як випливає із позову, заборгованість за кредитом відповідачем не погашена.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за двома видами штрафів суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1.2 ст.549 ЦК України та п.2.1.1.3.5. Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.(в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) + 5 % від суми позову.
Свої зобов`язання відповідач своєчасно не виконував, що має відображення у розрахунку заборгованості позивача, а отже, має сплатити позивачу штраф у фіксованій сумі 500,00 грн. та процентній складовій - 653,10 грн.
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому із відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2102,00 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей ст.ст.10-13,141,259,264,265,279,280-282,284,289 ЦПК України, суд -
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених для його перегляду та оскарження, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.С. Линник