ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м.Суми

Справа №592/1083/20

Номер провадження 22-ц/816/1262/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2020 року, ухвалене у складі судді Хитрова Б.В., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі АТ «Сумське НВО»)про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що 17 липня 2019 року він звільнився з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з ним не було проведено остаточного розрахунку.

Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 38 563 грн 00 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 06 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задовольнив, стягнув з АТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 38 563 грн 45 коп. (в т.ч. 16 458 грн 21 коп. вихідної допомоги) та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 06 березня 2020 року в розмірі 33 021 грн 17 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і загальнообов`язкових платежів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустив негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Стягнув з АТ «Сумське НВО» на користь держави судовий збір в розмірі 1681 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі АТ «Сумське НВО», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині стягнення з товариства на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зменшивши суму стягнення у цій частині з 33 021 грн 17 коп. до 25 766 грн 65 коп.

При цьому вказує на те, що товариство було позбавлено можливості надати свої заперечення на позов, оскільки погоджувалося зі встановленою сумою заборгованості із заробітної плати в розмірі 38 563 грн 45 коп., а розрахунку середньоденної заробітної плати в позовній заяві позивач не навів. Розрахунок середнього заробітку, який був додатково наданий позивачем суду, товариству не направлявся.

Вказує, що середньоденна заробітна плата позивача без відрахувань податку з доходів фізичних осіб та військового збору складає 283 грн 15 коп.

Від представника позивача адвоката Кузнєцова А.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості із заробітної плати не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення ст. 116 КЗпП України при звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі та, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 17 липня 2019 року ОСОБА_1 звільнено з АТ «Сумське НВО» за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а. с. 3).

Згідно наданого ОСОБА_1 розрахункового листа, виданого йому роботодавцем, заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати становить 38 563 грн 45 коп. (а. с. 4).

У відповідності до ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У відповідності до вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

П. 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п. п. 3, 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяця, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Такий порядок обчислення середнього заробітку застосовується незалежно від форми власності підприємства.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 56 КЗпП України, нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Підприємства і організації при укладенні колективного договору можуть встановлювати меншу норму тривалості робочого часу, ніж передбачено в частині першій цієї статті.

За угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. Оплата праці в цих випадках провадиться пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку.

Згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП України, про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, проте помилився щодо його розміру, обрахованого на підставі розрахунків наданих позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 24 лютого 2020 року відкрив спрощене позовне провадження у даній справі, призначив справу до розгляду на 06 березня 2020 року та встановив відповідачу строк 15 днів з дня вручення йому цієї ухвали для надання відзиву на позовну заяву. Копію вказаної ухвали відповідач отримав 25 лютого 2020 року (а. с. 15).

Відповідно до частин 7, 8 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За встановлених обставин вбачається, що місцевий суд, призначивши розгляд справи на 06 березня 2020 року, позбавив відповідача можливості надати свої заперечення проти позову у встановлені нормами ЦПК України строки.

Крім того, позивачем суду надавався розрахунок середньоденної заробітної плати, копія якого в порушення ч. 9 ст. 84 ЦПК України АТ «Сумське НВО» не надсилалась.

А тому апеляційний суд, при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, враховує довідку АТ «Сумське НВО», згідно якої розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 283 грн 15 коп. (а. с. 29). Відповідно розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення складає 25 766 грн 65 коп. (283 грн 15 коп. х 91 день).

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та з АТ «Сумське НВО» підлягає стягненню на користь позивача 25 766 грн 65 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з послідуючим утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 4; 381; 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2020 року змінити в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 25 766 гривень 65 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з послідуючим утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина