Справа № 199/1097/20
(2/199/1040/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Черкавського Ю.С.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де третя особа: державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С. про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування, з урахуванням уточненої позовної заяви в редакції від 08.05.2020 р., посилаючись на те, що земельна ділянка площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:514:0091) належить на праві власності її батькові ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку №027493, виданого на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 24.02.2010 №584/55.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача помер, склавши за життя заповіт, яким все майно заповів позивачу.Після смерті батька позивач звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, втім, постановою нотаріуса від 24.04.2020 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно з постановою нотаріуса не підтверджено факт постійного проживання разом зі спадкоємцем на момент смерті спадкодавця.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, на момент смерті батька вона проживала разом із ним, адже він потребував постійного догляду через певні захворювання та свій фізичний стан, а також через похилий вік (позивач здійснювала необхідний догляд за ним, готувала їжу, забезпечувала продуктами харчування та медикаментами, супроводжувала до лікувальних закладів та цілодобово піклувалася про батька).

На переконання позивача, вона є такою, що прийняла спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, згідно з якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вона не заявила про відмову від неї, та її права підлягають захисту в судовому порядку, оскільки постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину

Позовна заява містить наступні позовні вимоги:

-про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1

-про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:514:0091).

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримала повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд повністю задовольнити поданий позов.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 не скористався правом брати участь у судових засіданнях, в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позов визнає повністю та на спадкове майно не претендує.

Третя особа не скористалася правом брати участь в судових засіданнях.

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою суду від 08.05.2020 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів від Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори та витребувана спадкова справа (у копіях) після померлого ОСОБА_4 ,

-судом задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Допитана в судовому засіданні в якості свідка гр. ОСОБА_5 свідчила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 1962 року, є сусідкою позивача, знає позивача та її батька, на момент смерті якого його донька ОСОБА_1 проживала з ним близько п`яти років, оскільки він не міг себе самостійно обслуговувати (через похилий та хворобу) та всім господарством займалась позивач: прибирала, прала, годувала, опікувалась батьком.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка гр. ОСОБА_6 свідчила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 її сусід. Позивач день і ніч проживала з батьком, піклувалася про нього, завдяки їй він так довго і прожив до 91 року, позивач дуже про нього дбала.

Як встановлено судом на підставі відповідного свідоцтва про народження (а.с. 118), позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками позивача є ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Місце проживання позивача відповідно до даних паспорта з 10.09.1971 р. зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16,108).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.14,118).

За життя 31.08.2013 померлий склав заповіт, яким належну йому земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:514:0091) на випадок своєї смерті заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с.107 звор.).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:514:0091), яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 08.10.2010 р. на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 24.02.2010 №584/55 (а.с.121).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого за заповітом.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 24.04.2020 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 124), що підтверджується відповідною копією постанови. Згідно з постановою державного нотаріуса Шугаєвої Н.С. факт постійного проживання разом зі спадкоємцем на момент смерті спадкодавця документами не підтверджено.

Зазначене підтверджується також матеріалами спадкової справи №183/2019, наданої державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. (а.с.106-124).

Спадкодавець ОСОБА_4 постійно проживав із донькою (позивачем) у будинку АДРЕСА_1 , де і настала ІНФОРМАЦІЯ_1 його смерть.

До зазначеного висновку суд дійшов на підставі свідчень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Спірні правовідносини виникли із захисту права на спадкове майно, як спадкоємця за заповітом.

Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80, ч.1 ст. 81 ЦПК України, в межах заявлених суду вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

До виниклих правовідносин суд застосовує Цивільний кодекс України в редакції 2004 року.

Час відкриття спадщини визначається ч. 2 ст. 1220 ЦК України як день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом, позивач прийняла спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Так, статтею 33 Конституції України гарантується кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження за судового розгляду, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, позивач не заявила про відмову від спадщини, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК позивач вважається такою, що прийняла спадщину, тому для суду з метою захисту порушених прав позивача вбачаються підстави для задоволення позову в обраний позивачем спосіб (ст. 16 ЦК) повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де третя особа: державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С. про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площе 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадровий номер НОМЕР_3 :01:514:0091)

Дата складення повного судового рішення 25 травня 2020 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї