РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/439/20

2/609/251/2020

13 травня 2020 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Герасимчук Н.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: Шумської міської ради

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно,

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 30 квітня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - ОСОБА_2

2. Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, площею 2,06 га., у томи числі: 1,35 га. кадастровий номер :01:001:0173, 0,71 га. кадастровий номер :01:001:0943, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039658 виданого 05.01.2005 р. Шумською РДА Шумського району Тернопільської області.

Спадщину після смерті померлої позивач прийняв у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день її смерті проживав із нею в одному господарстві, як стверджує останній.

Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак йому було відмовлено, оскільки виявлено розбіжності в правовстановлюючих документах у імені померлої « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 ».

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за ним, як спадкоємцем першої черги спадкування за законом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері - ОСОБА_2

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 04 травня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 13 травня 2020 року.

4. В судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Із свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_1 від 29.01.2018 р., що видане Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2

7. Померлій належало майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, площею 2,06 га., у томи числі: 1,35 га. кадастровий номер :01:001:0173, 0,71 га. кадастровий номер :01:001:0943, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039658 виданого 05.01.2005 р. Шумською РДА Шумського району Тернопільської області.

8. Як вбачається із довідки № 38 від 05.03.2020 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 одна і та сама особа.

9. Судом встановлено, що згідно досліджених матеріалів справи, померла ОСОБА_2 являється матір`ю позивача, що стверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.08.1967 р.

10. Відповідно довідки № 33 від 11.02.2020 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області, вказується що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 , разом із сином - ОСОБА_1 , 1967 р.н., що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем.

ІV. Оцінка Суду.

11. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

12. На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

13. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

14. Відповідно до ст. 1268 спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

15. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

16. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

17. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

18. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

19. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

20. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на земельну ділянку в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

21. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну ділянку не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

22. Позивачем при подачі позову було сплачено 841 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1261,1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Залісці Шумського району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Шумської міської ради (місце знаходження: м. Шумськ вул. Українська, 59, Тернопільської області, ) про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Залісці Шумського району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, площею 2,06 га., у томи числі: 1,35 га. кадастровий номер :01:001:0173, 0,71 га. кадастровий номер :01:001:0943, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039658 виданого 05.01.2005 р. Шумською РДА Шумського району Тернопільської області.

3. Не застосовувати до Шумської міської ради вимоги статті 141 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторонам роз`яснити, що під час карантину, встановленого Кабінет Міністрів України на запобігання поширення корона вірусної хвороби (COVID -19) строки оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 13 травня 2020 року.

Суддя: О. В. Ковтунович