ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2444/19Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 22-ц/817/521/20 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого Ткач З.Є.

суддів: Бершадська Г. В., Міщій О. Я.,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи цивільну справу № 608/2444/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Калінніков Максим Олександрович, на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року, ухваленого суддею Яковець Н.В., повний текст рішення складено 23 лютого 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 05 червня 1999 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який розірвано рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2016 року.

В шлюбі народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час є повнолітньою та навчається на третьому курсі Чортківського гуманітарно-педагогічного коледжу імені О. Барвінського (період навчання з 01 вересня 2017 року по 28 червня 2021 року).

Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання доньки під час навчання не надає, попри те, що він є працездатною, здоровою особою і має можливість працювати та утримувати дитину. Їй відомо, що ОСОБА_1 працює таксистом та має відповідний дохід.

При визначенні розміру аліментів, просить суд взяти до уваги те, що дочка навчається на платній формі навчання; проживає в гуртожитку; також потребує додаткових витрат на взуття, одяг, придбання матеріалів необхідних для навчання та харчування за місцем навчання.

З урахування цього, просить стягувати з ОСОБА_1 на її користь на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, яка продовжує навчатися в Чортківському гуманітарно-педагогічному коледжі.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року вирішено: "Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовльнити частково"

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Косів, Чортківського району, Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 13 грудня 2019 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Косів, Чортківського району, Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 ) 840 гривень 80 коп. судового збору».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати частково рішення Чортківського району суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року в частині визначення розміру аліментів, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд, в порушення вимог ст 182 СК України, не врахував обставини, які мають значення для визначення розміру аліментів.

Зокрема, судом першої інстанції не було взято до уваги та не спростовано доводи відповідача про те, що він не працює та в нього на утриманні перебуває малолітня дитина.

Таким чином, суд в порушення вимог ст. 199 Сімейного кодексу України не дослідив матеріальної спроможності відповідача сплачувати щомісяця аліменти в розмірі саме 2000 грн.

Суд не дав оцінки тій обставині, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків №36178 від 24 лютого 2020 року ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року інформація про доходи відсутня. Отже, у нього відсутні доходи, що свідчить про його незадовільний матеріальний стан.

Суд не врахував його сімейного стану, зокрема те, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах (в шлюбі без відповідної реєстрації) з гр. ОСОБА_5 та утримують дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Житло винаймають на умовах оренди, розмір якої складає 1500 грн. щомісяця.

Просив скасувати частково рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягувати з нього на користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на повнолітнього дочку у твердій грошові сумі в розмірі 1100 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з 13 грудня 2019 року до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_2 вказала, що вирішуючи спір суд дав належну оцінку фактичним обставинам справи і підстав для зменшення розміру аліментів не має.

Додатково вказала, що вартість за один рік навчання становить 14000,00 гривень та вартість проживання у гуртожитку на один рік в сумі 3600,00 гривень. Також значні кошти йдуть на одяг, харчування, на придбання підручників та канцелярських товарів для навчання дочки.

Позивачка визнала, що відповідач є біологічним батьком сина - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , проте вважає, що ця обставина не підтверджує про матеріальну неспроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки.

Просила залишити рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року без змін, а апеляційну скаргу, подану відповідачем, без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції установлено наступні обставини, які не заперечувались сторонами.

05 червня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

В шлюбі народилося донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 7)

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується копією даного рішення (а.с. 14)

Крім того, даним рішенням вирішено залишити неповнолітню дочку ОСОБА_3 проживати з матір`ю.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи Косівської сільської ради від 02 грудня 2019 року №417, ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_1 . (а.с. 9)

Згідно відмітки в паспорті ОСОБА_2 про місце проживання, позивачка проживає в квартирі АДРЕСА_1 . (а.с. 5)

Також встановлено, що на даний час ОСОБА_3 навчається на третьому курсі Чортківського гуманітарно-педагогічного коледжу імені О. Барвінського (період навчання з 01 вересня 2017 року по 28 червня 2021 року), що підтверджується довідкою №977 від 29 листопада 2019 року Чортківського гуманітарно-педагогічного коледжу.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини повнолітнього віку, яка продовжує навчання.

Так, за положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Стягуючи з ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки, суд першої інстанції врахував обставини, на які позивачка посилалась на підтвердження матеріальних витрат пов`язаних з навчанням дочки ОСОБА_3 .

Як вбачається із змісту позовної заяви, матеріальні витрати позивачка обґрунтовувала тим, що дочка навчається на платні формі навчання; несе витрати за проживання в гуртожитку; несе витрати на взуття, одяг; на придбання матеріалів необхідних для навчання та на харчування за місцем навчання.

На підтвердження фінансових витрат позивачка надала: довідку №977 від 29 листопада 2019 року Чортківського гуманітарно-педагогічного коледжу про те, що ОСОБА_3 навчається на 3-му курсі денної платної форми навчання з 1 вересня 2017 року по 28 червня 2021 року, квитанції до прибуткового касового ордеру від 24 січня 2020 року та від 28 серпня 2019 року про оплату за гуртожиток 1800 грн, на загальну суму 3600,00 грн.

Взявши до уваги ці докази суд стягнув з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Проте, колегія суддів повністю не погоджується з висновком суду про розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з звукозапису судового засідання відповідач, заперечуючи свою спроможність сплачувати аліменти у розмірі вказаному позивачкою, посилався окрім інших обставин на те, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина, народжена в іншій сім`ї, а тому просив стягувати аліменти в меншому розмірі - 1100 грн.

Із рішення суду першої інстанції вбачається, що ця обставина судом не була врахована.

Разом з тим відповідач до апеляційної скарги долучив копію свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком якого записаний ОСОБА_1 , тобто відповідач у справі.

Цю обставину також підтвердила позивачка у відзиві на апеляційну скаргу відповідача.

Вказана обставина та обов`язок відповідача матеріально утримувати малолітню дитину впливає на його матеріальне становище, а тому цю обставину слід було врахувати при визначенні розміру аліментів, який слід стягувати на повнолітню дитину ОСОБА_3 .

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що на його утриманні також перебуває малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якою він проживає, оскільки згідно наданої копії свідоцтва про народження її батьком є ОСОБА_5 і згідно чинного законодавства обов`язок утримувати дитину лежить на ньому.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів визначений судом слід зменшити до 1500,00 грн.

Доводи ОСОБА_1 про його спроможність сплачувати аліменти не більше ніж у розмірі 1100 грн., у зв`язку з тим що він не працює, та з урахуванням рівного обов`язку між ним та позивачкою забезпечувати мінімальний рекомендований розмір аліментів, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач є особою працездатного віку, а тому може надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно, відповідно до матеріальної потреби дитини.

Зменшуючи розмір аліментів колегія суддів бере до уваги і те, що єдиним документом, які підтверджує реальні грошові витрати позивачки ОСОБА_2 на утримання дитини під час її навчання є квитанції до прибуткового касового ордеру від 24 січня 2020 року та від 28 серпня 2019 року про оплату за гуртожиток 1800 грн, на загальну суму 3600.

Інші витрати, зокрема: витрати за навчання, на взуття, одяг; матеріалів необхідних для навчання; харчування за місцем навчання, не підтверджено належними доказами, не вказано їх обсяг та їх вартість.

Відповідно до пункту 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, зменшуючи до 1500 грн колегія суддів вважає, що в такому випадку не будуть порушені інтереси дитини, оскільки позивачкою не надано відповідних доказів про це.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються ОСОБА_1 , у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судові витрати в частині пропорційно задоволених позовних вимог слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Задоволені вимоги відповідача складають 55,5% від оспорюваної суми.

Згідно квитанції 0.0.2.1 АТ КБ Приватбанк Чортківське відділення Тернопільської філії, від 13.03.2020 ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1261,21 грн.

Таким чином відповідачу слід компенсувати 670 грн. (1261,21 грн. х 55,5%) за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Тернопільський апеляційний суд в складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтересах якого діє адвокат Калінніков Максим Олександрович, задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року змінити, зменшивши розмір стягнення на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2000 грн. щомісячно до 1500 грн. щомісячно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 670 грн. (шістсот сімдесят) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повна постанова складена 27 квітня 2020 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Бершадська Г.В

Міщій О.Я.