Дата документу 05.05.2020 Справа № 554/3653/20
Провадження №2-о/554/84/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі

головуючого - судді Гольник Л.В.,

за участю секретаря - Плаксюк І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Шевченківський районний у м.Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Брянка Луганської області, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть, посилаючись на те, що на території населеного пункту м. Брянка, де помер ОСОБА_2 , діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. У зв`язку з чим заявник змушений звертатись до суду для встановлення факту смерті його батька.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав, прохав її задовольнити.

Представник зацікавленої особи Шевченківського районного у м.Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) у судове засідання не з`явився.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м.Брянка Луганської області, є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно серії НОМЕР_1 від 06.05.2014 року.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Брянка, громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Брянка Луганської області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, згідно якого причина смерті - повторний інфаркт головного мозку №27 від 06.03.2020 року (а.с. 11), довідкою про те, що ОСОБА_1 захоронений 07.03.2020 року на кладовищі № 19 у м. Брянка (а.с. 12).

Заявник звернувся до Шевченківського районного у м.Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) для проведення державної реєстрації смерті на підставі свідоцтва про смерть, виданого відділом РАЦС Брянським міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, але отримав відповідь, згідно до якої у проведенні державної реєстрації смерті відмовлено, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України визнані Верховною Радою України тимчасово окупованими.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

З огляду на те, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 11.03.2020 року є недійсним і не створює правових наслідків за приписами ч.3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а отже не може бути підставою для державної реєстрації смерті, однак заявник надав до суду докази про смерть батька, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви щодо встановлення факту смерті, оскільки вказаний факт знайшов підтвердження під час судового розгляду, іншим чином зареєструвати смерть неможливо.

Керуючись ст. ст.3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.12, 13, 265, 293, 294, 315, 317, 319 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Шевченківський районний у м.Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Брянка Луганської області, який помер в м.Брянка Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Л.В.Гольник