Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2020 р. Справа № 608/2032/19

Номер провадження2/608/125/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковській М.І.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів. В позовній заяві вказала, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 17 травня 2014 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 101 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з нею, що стверджується довідкою про склад сім`ї № 725 віл 02 жовтня 2019 року. Вказала, що більше двох років відносини між ними, як подружжям погіршились, вони втратили довіру та взаєморозуміння. Більше року проживають окремо, чоловік покинув її. Вона повністю забезпечує сина матеріально, утримує, виховує та намагається виконувати всі обов`язки для належного забезпечення своєї дитини. Батько ухиляється від виконання обов`язків, передбачених ст. 180 СК України. Домовленості між ними щодо матеріального утримання сина не досягнуто. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що змусило її звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на сина щомісячно,починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення сином повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримують, просять задоволити на суму 2000 гривень, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 погодилась з тим, що в мотивувальній часині позову нею не вірно зазначено той факт, що відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо забезпечення, утримання, виховання та виконання всіх обов`язків щодо сина. Уточнила, що він не надає достатньо коштів, не достатньо проводить часу з сином та просить стягувати аліменти в сумі по 2000 гривень щомісячно з часу подачі позову до суду до досягнення сином повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав повністю в сумі 2000 гривень, однак не погоджується з підставами та мотивами, які викладені в позовній заяві, оскільки він щомісячно, живучи разом чи потім окремо від сім`ї, надавав кошти в різних сумах і по 400 гривень, і по 500 гривень раз у два тижні, а також і частіше, таким чином в місяць надавав аліментів на сина в сумі 1100 гривень і більше. Гроші давав дітям в руки, а не дружині, довести, які суми в місяць він надавав, не може. Крім того, постійно приїжджаючи на вихідні, привозив також продукти харчування та цукерки та інші необхідні речі. В тому числі подарував парту дочці позивачки. Він намагається, в силу своїх можливостей, надати якнайкраще утримання та брати участь у вихованні сина, якого любить та йому образливо було читати мотивацію позивачки про те що він ухиляється від свого батьківського обов`язку, що не допомагає в забезпеченні, утриманні та виконанні всіх батьківських обов`язків.

Вислухавши позивачку, її представника, відповідача його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 17 травня 2014 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 101 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

21 травня 2020 року шлюб між сторонами розірвано, рішення не набрало законної сили.

З часу подачі подачі позову до суду і по час винесення рішення син проживає з позивачкою, що стверджується довідкою про склад сім`ї № 725 від 02 жовтня 2019 року та залишений проживати з матір`ю і після розірвання шлюбу .

Судом встановлено, що сторони утримують сина спільно, хоча відповідачем і не надано суду доказів, що сума коштів, яку він надає, є мінімально встановленою сумою, яку батько зобов`язаний сплачувати щомісячно, як аліменти на утримання сина. В той же час в суді спростовано ті факти, що відповідач не бере участі у вихованні, утриманні сина, чим ухиляється від виконання батьківських обов`язків, про що не заперечувала і сама позивачка в суді.

Однак, суд зазначає, що згідно п. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 184 цього ж Кодексу, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що обставини та факти, які викладені в позовній заяві, як мотивація подання позову до суду, не в повній мірі відповідають дійсності.

Відповідач любить сина, постійно його провідує, проводить час по мірі можливості, надає певну матеріальну допомогу на його утримання, однак доказів того, що надає таку допомогу щомісячно в мінімально визначеній державою сумі, суду не надав.

Таким чином стверджувати про те, що він виконує свої обов`язки по утриманню сина в повному обсязі, суд не може.

Таким чином, суд вважає, що позов слід задоволити та стягувати щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору з відповідача підлягає в користь держави.

Керуючись ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 ( дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2019 року, часу подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в дохід держави на рахунок ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ), банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 - 768 ( сімсот шістдесят вісім ) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлено 29 травня 2020 року.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2032/19

Рішення набрало законної сили " " ________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ________________ року.

Секретар: