Справа № 315/1546/19
Номер провадження № 2/315/142/20
27 квітня 2020 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Браціло І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -
10.12.2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
20.12.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 11.02.2020 року.
Відповідач відзив на позов не надав.
27.12.2019 року до суду звернувся позивач з заявою про розгляд справи у його відсутність.
11.02.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області судове засідання відкладено на 25.03.2020 року в зв`язку з неявкою сторін та не наданням позивачем заяви про заочний розгляд справи.
02.03.2020 року до суду звернувся позивач з заявою про заочний розгляд справи.
25.03.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області судове засідання відкладено на 27.04.2020 року.
27.04.2020 року належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав.
Суд, керуючись ст.280 ЦПК України, так як належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, та проти заочного розгляду справи не заперечує представник позивача, розглядає справу заочним розглядом на підставі наявних у справі доказів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, так як розгляд справи здійснювався судом у відсутність всіх учасників справи.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:
03.09.2019 року до Єдиного реєстру фізичних та юридичних осіб внесені відомості про вид діяльності фізичної особи відповідача: ОСОБА_2 : надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у. (основний), що підтверджується витягом.
У 2019 році позивач вступив з відповідачем у переддоговірні правовідносини щодо надання останнім послуг з працевлаштування його за кордоном, що підтверджується копією договору №5025.
08.11.2019 року відповідач направив позивачу договір № 5025 про надання інформаційно-консультаційних послуг та сприяння в працевлаштуванні за кордоном, що підтверджується його копією.
Позивач договір не підписав, що підтверджується відсутністю його підпису у копії договору як клієнта.
Суд, задовольняючи позов, керується наступним.
Правовідносини, які склалися між сторонами, є правовідносинами, що регулюються Главою 63 Послуги. Загальні положення, ст.205, ч.1 ст.206, ч.2 ст.207, 208, 1212 ЦК України.
Відповідно ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, керуючись ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом, а саме надав можливість відповідачу надати відзив на позов, а також надати суду всі наявні у учасників судового процесу докази.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочини можуть вчинятися усно або в письмовій формі (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 п.3 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього кодексу.
Судом встановлено, що договір № 5025 про надання інформаційно-консультаційних послуг та сприяння в працевлаштуванні за кордоном, який відповідно до ч.1 п.3 ст.208 ЦК України як правочин фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, має вчинятися в письмовій формі, так як відсутні підстави, передбачені ч.1 ст.206 ЦК України, не підписаний відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України сторонами, а тому є неукладеним.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.3 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позов задоволено в повному обсязі, то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. та стягує їх з відповідача на користь позивача.
Суд не вирішував питання про стягнення витрат на правову допомогу, так як суду не надано доказів витрат на правову допомогу.
Керуючись ст.ст. 4-6, 10-13, 89, ч.1 ст. 141, 263-266, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 205-208, 901 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: Ярош С.О.