Справа № 628/668/20
Провадження № 2/628/448/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,

за участю секретаря - Бавики Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Куп`янську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивач знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області про що був складений відповідний актовий запис № 38 від 07 березня 2018 року. Мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час шлюбу, а саме 03.07.2018 року сторонами було придбано квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .. Позивач зазначає, що на теперішній час між сторонами склалися напружені відносини, позивач бажає розділити зазначене майно, враховуючи те, що неповнолітні діти проживають з нею просить визнати за нею 2/3 частини спірного майна, однак відповідач в добровільному порядку відмовляється визнати за позивачем право власності на частку квартири, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені витрати, які складаються зі сплати судового збору та витрат на адвокатські послуги.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 березня 2020 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, підтримує позовні вимоги, які просить суд задовольнити.

Відповідач надав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

З`ясувавши думку сторін, дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

Так, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області від 07.03.2018 року підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 07.03.2018 року про що складено відповідний актовий запис за № 38 від 07.03.2018 року.

Учасники справи мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 21.09.2011 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську реєстраційної служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області від 29.03.2014 року

Копією договору купівлі - продажу від 03.07.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Литвиновою І.В. підтверджується, що ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_5 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , договір зареєстровано в реєстрі за № 1805.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 129574689 від 03.07.2018 року підтверджується, що право власності на житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 4-12).

Частиною першою ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ст. 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачено ст. 69 СК України.

Так, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

При цьому, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ст. 70 СК України).

Статтею 71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Так, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

В ході розгляду справи підтверджено та не заперечується сторонами у справі, що спірна квартира є спільним майном подружжя, щодо поділу якого сторони не досягли згоди у досудовому порядку.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, позивачем зазначено, а відповідачем не заперечувалося, що неповнолітні діти на теперішній час проживають та знаходяться на утриманні позивача, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню насамперед як спосіб захисту прав та інтересів позивача та неповнолітніх дітей та вбачає за можливе розділити зазначене майно, визнавши за позивачем право приватної власності на нерухоме майно - на 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пункт 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України регламентує, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

У зв`язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а також витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 141, 206, 264, 265, 351, 352, 354, 355, ЦПК України, 16 ЦК України, 3, 21, 36, 60, 61, 69, 70, 71, 72, 74 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою смт. Ківшарівка м. Куп`янськ Харківської області право власності на 2/3 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати площею 25,2 кв. м., у тому числі житлової 11,5 кв.м..

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем сел. Ківшарівка Куп`янської міськради Харківської області право власності на 1/3 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати площею 25,2 кв. м., у тому числі житлової 11,5 кв.м..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» визначений цим судовим рішенням процесуальний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Суддя С.В. Клімова