Провадження №2-з/760/107/20
Справа №760/6755/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Сопінської Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

13.03.2020 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Подана заява мотивована тим, що 18.12.2007 р. заявником була придбана квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира була придбана частково за кредитні кошти, згідно кредитного договору № 803, укладеного 18.12.2007 р. з ВАТ «СЕБ Банк» (надалі перейменований на ПАТ «Фідобанк»). Кредитний договір був укладений на 20 років.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань за кредитним договором №803 від 18.12.2007 р., було укладено договір іпотеки від 18.12.2007 р. та договір поруки.

Як вказує заявник, він вчасно здійснював погашення кредиту. У 2016 р. ПАТ «Фідобанк» був визнаний неплатоспроможним та відправлений на ліквідацію, однак заявник продовжував сплачувати кредит.

У січні 2020 р. він дізнався з телефонних дзвінків невідомих осіб, що представились співробітниками якихось бірж, що кредитний договір №803 від 18.12.2007 р. виставлений на продаж. При зверненні до ПАТ «Фідобанк» будь-яких пояснень з даного приводу отримано не було.

10.02.2020 р., як зазначає заявник, він випадково дізнався з мережі інтернет, що його кредит був викуплений у ПАТ «Фідобанк» та 21.02.2020 р. укладений договір з ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N015231.

В подальшому заявник дізнався, що 21.02.2020 р. на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL3N015231 від 21.02.2020 р. за договором іпотеки, серія та номер: 51, виданий 21.02.2020 р., був змінений Іпотекодержатель на Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» ().

26.02.2020 р. між ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого остання купила квартиру АДРЕСА_2 .

Заявник посилається на те, що вказаний договір купівлі-продажу було укладено в порушення норм чинного законодавства України, в зв`язку з чим ним подано заяву про кримінальне правопорушення, по якій відкрито кримінальне провадження №0001905 від 12.03.2020 р., та подано скаргу до Міністерства юстиції України на рішення державного реєстратора про державну реєстрації прав, зареєстровану під вх. № К7763 від 12.03.2020 р.

Враховуючи викладене, заявник вважає, що даний час існує реальна загроза істотного ускладнення чи унеможливлення виконання в подальшому рішення суду у випадку задоволення позову, з яким має намір звернутися до суду заявник, оскільки новий власник квартири, а саме ОСОБА_2 має всі можливості для подальшого відчуження (перепродажу, дарування, міни, тощо) квратири, реєстрації будь-яких осіб, у тому числі неповнолітніх, за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

заборони вчинення будь-яких дій ОСОБА_2 по відчуженню квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборони реєстрації Органу реєстрації Солом`янського району будь-яких, в тому числі, неповнолітніх осіб за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборони вчинення будь-яких дій Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» () з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви та письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2007 р. між ВАТ «СЕБ БАНК» та гр. ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №803, згідно умов якого останньому було надано кредит в сумі 93495 дол. США 75 центів, на строк 240 місяців (20 років). Цільове використання кредиту - з метою придбання нерухомого майна, а саме придбання квартири АДРЕСА_3 .

18.12.2007 р. між ВАТ «СЕБ Банк» та гр. ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки. Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки, цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору №803 від 18.12.2007 р. із всіма змінами та доповненнями до нього. Предметом іпотеки є - однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку буде зареєстровано Іпотекодавцем в майбутньому - після укладення договору іпотеки.

18.12.2007 р. між ОСОБА_3 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д. та зареєстрований в реєстрі №3427, згідно умов якого Продавець продала, а Покупець купив належну Продавцю квартиру АДРЕСА_2 .

Вбачається, що 12.09.2012 р. між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №803 від 18.12.2007 р., а також було укладено Договір про внесення змін №1 до Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д. 18.12.2007 р. за реєстровим №3428 (щодо зміни умов кредитування).

21.02.2020 р. між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N015231, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» відступило шляхом продажу, а ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» набуло право вимоги за кредитним договором №803 від 18.12.2007 р., додатковим договором №1 від 12.09.2012 р. до кредитного договору №803 від 18.12.2007 р., договором іпотеки від 18.12.2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. за реєстровим номером 3428, договором про внесення змін №1 від 12.09.2012 р. до Договору іпотеки від 18.12.2012 р. (щодо зміни умов кредитування), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. за реєстровим №1670, договором поруки №803 від 09.11.2011 р., договором поруки №803 від 12.09.2012 р., укладеними між ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_1 , що підтверджується даними реєстру договорів, права за якими відступаються, та боржників за такими договорами (додаток №1 до Договору № GL3N015231 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 21.02.2020 р. та даними Акту приймання-передачі оригіналів документів від 21.02.2020 р.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №203575860 від 10.03.2020 р., власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1505, виданий 26.02.2020 р., видавник: Василенко О.А. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51347304 від 26.02.2020 р.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що предметом майбутнього позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» буде визнання вказаного договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити, та для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

Підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, але зареєстроване за відповідачем право власності на вказане нерухоме майно та невжиття заходів забезпечення позову створює реальну можливість і ризик його подальшого відчуження з метою унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, а дії відповідача щодо припинення арештів підтверджують спрямованість таких дій.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявна тоді, коли у сторони спору є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Саме з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача (ів) на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Подані заявником та досліджені судом письмові докази свідчать про те, що ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС», як новим іпотекодержателем спірного нерухомого майна, буз відома заявника було здійснено продаж квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка було придбана заявником згідно договору купівлі-продажу квартири від 18.12.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевельовим Я.Д. та зареєстрованого в реєстрі №3427.

В подальшому, право власності на вказане майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстроване за гр. ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2020 р.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ст. 190 КК України.

12.03.2020 р. Солом`янським УП ГУНП у м. Києві по вище вказаному факту було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження №0001905, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також ОСОБА_1 12.03.2020 р. подано скаргу до Міністерства юстиції України на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

З урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, суд прийшов до висновку, що між сторонами у справі виник спір щодо прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 , відстоює своє право на житло шляхом оспорювання у судовому порядку як підстави виникнення у ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру.

З`ясувавши обсяг майбутніх позовних вимог, поведінку TOB «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС», яка підтверджує наявність обставин, що невжиття заходів забезпечення майбутнього позову в цій справі може істотно утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких заявник має намір звернутись до суду, а також відповідність видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає обґрунтованими доводи заявника про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Таким чином, беручи до уваги, характер даного спору, а саме майнові права на спірне нерухоме майно, а також ту обставину, що забезпечення судом позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчинення будь-яких дій щодо відчуження квартири, заборони реєстрації у квартирі будь-яких осіб, в т.ч. неповнолітніх, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в даній частині вимог.

Що стосується вимог заяви в частині заборонити вчинення будь-яких дій ТОВ «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» () щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , то в даній частині вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки такі вимоги є неконкретизованими.

Такі заходи забезпечення позову, будуть достатніми для забезпечення захисту порушених прав та інтересів заявника та виконання в майбутньому можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАІНВЕСТ СЕРВІС» про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним - задовольнити частково.

Заборонити вчинення будь-яких дій ОСОБА_2 по відчуженню квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити Відділу з питань реєстрації місця проживання Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вчинення дій щодо реєстрації осіб, в тому числі, неповнолітніх осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.