Постанова

Іменем України

13 травня 2020 року

м. Київ

справа № № 304/90/17

провадження № 61-40532св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Полянська сільська радаСвалявського району Закарпатської області,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - ОСОБА_2 , в інтересах якого діє Петрунь Микола Миколайович ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє Петрунь Микола Миколайович , на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 11 червня 2018 року у складі колегії суддів: Куштана Б. П., Джуги С. Д., Кожух О. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із домоволодіння по АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_4 зареєстрованих осіб у вказаному будинку не було, що підтверджується довідкою Тур`я-Полянської сільської ради Закарпатської області від 15 грудня 2016 року за № 1190.

09 березня 2016 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті, а також належні їй майнові права та обов`язки на час смерті, заповіла їй ( ОСОБА_1 ).

24 січня 2017 року вона звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно до Перечинської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва через відсутність неналежним чином оформленого правовстановлюючого документа на вказане домоволодіння.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: житловий будинок, літню кухню, дроварню, убиральню, хвіртку, ворота, колодязь, що належали ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської областівід 24 лютого 2017 року у складі судді Шешені М. О. позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач прийняла спадщину за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_4 , однак у неї існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів на будинок.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 11 червня 2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Петруня М. М. в інтересах ОСОБА_2 на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2017 року закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 362 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2018 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє Петрунь М. М. , подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 14 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У грудні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У квітні 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2020 року вказану справу призначено до судового розгляду у складі колегіїз п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської областівід 24 лютого 2017 року питання про права та обов`язки ОСОБА_2 , як спадкоємця ОСОБА_5 не вирішувалися. ОСОБА_2 є спадкоємцем двоюрідної сестри ОСОБА_5 . Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року ОСОБА_2 визначено додатковий строк для прийняття спадщини після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 у межах строку визначеного зазначеним судовим рішенням звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської областівід 24 лютого 2017 року вирішено питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки, як спадкоємця ОСОБА_5 .

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якого діє Петрунь М. М. , задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Головою домогосподарства по АДРЕСА_1 , була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і на день смерті зареєстрованих осіб у цьому будинку не було.

Заповітом від 09 березня 2016 року ОСОБА_4 заповіла все належне їй на момент смерті майно, майнові права та обов`язки позивачу

ОСОБА_1 на підтвердження доводів щодо порушення його спадкових прав посилався на:

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (а. с. 45);

- архівну довідку від 10 жовтня 2016 року про те, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Тур`я-Поляна Перечинського району, батько - ОСОБА_7 , а мати - ОСОБА_8 (а.с. 46);

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 (місце народження і смерті - с.Тур`я-Поляна), (а.с. 47);

- архівну довідку від 10 жовтня 2016 року про те, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Тур`я-Поляна Перечинського району, батько - ОСОБА_10 , а мати - ОСОБА_11 ;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 49);

- архівну довідку від 23 вересня 2016 року про те, що ОСОБА_13 народився 1903 року у с. Тур`я-Поляна Перечинського району, батько - ОСОБА_14 , а мати - ОСОБА_11 (а.с. 50);

- свідоцтво про народження ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_13 , а мати - ОСОБА_15 (а.с. 51);

- витяг зі Спадкового реєстру від 24 жовтня 2016 року, згідно з яким інформація щодо померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 відсутня (а.с. 52);

- рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року, яким було визначено ОСОБА_2 за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини - з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 53);

- витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи за ОСОБА_5 від 13 грудня 2016 року (а.с. 54);

- інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 16 січня 2017 року (а.с. 55);

- виписку з погосподарської книги № 3 за 1967-1969 роки про те, що головою дворогосподарства (на цей час адреса: АДРЕСА_1 ) був ОСОБА_9 (а.с. 56);

- лист-відповідь Тур`є-Полянської сільської ради від 23 березня 2017 року на заяву ОСОБА_2 щодо перейменування вулиць і нумерації будинків (а.с. 58);

- довідку Тур`є-Полянської сільської ради від 28 лютого 2017 року про те, що ОСОБА_6 з 1980 року і на момент смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживала в АДРЕСА_1 . Інформації про роки проживання ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 по господарських книгах немає (а.с. 59).

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 подала такі документи:

- копію заповіту ОСОБА_5 , яким вона заповіла свій будинок і все своє майно по АДРЕСА_1 , ОСОБА_16 (а.с. 87).;

- архівну довідку від 19 квітня 2018 року про те, що 22 травня 1934 року в с.Тур`я-Поляна в книзі реєстрації актових записів про одруження під № 13 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_17 (1895 року народження) і ОСОБА_18 (1905 року народження), (а.с. 88);

- копію будинкової книги житлового будинку в АДРЕСА_1 , згідно з даними якої головою сім`ї після ОСОБА_9 значилася ОСОБА_4 , а в будинку в різний час проживали та були прописані (зареєстровані) ОСОБА_9 (1895 року народження), ОСОБА_6 (1905 р. народження), ОСОБА_4 (1930 року народження) (а.с. 89-92);

- копію будинкової книги, відповідно до якої головою сім`ї значилася ОСОБА_6 і в будинку проживали та були прописані: ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 і ОСОБА_22 (а.с. 93-94).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За змістом вищезазначених норм право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції був заявник, або в рішенні зазначено про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції дійшов до правильних висновків про те, що ОСОБА_2 не було надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції вирішено питання про його права та обов`язки. Доказів про наявність у ОСОБА_5 (за життя) права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.

Доводи касаційної скарги про те, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської областівід 24 лютого 2017 року вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 як спадкоємця ОСОБА_5 є безпідставними.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що оскарженим рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2017 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 як спадкоємця ОСОБА_5 не вирішувалось, тому правильно закрив апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не підтверджується матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками апеляційного суду стосовно установлених обставин справи, містять посилання на факти, які були предметом дослідження й оцінки апеляційним судом, який їх обґрунтовано спростував. У силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що усуді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє Петрунь Микола Миколайович , залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської областівід 11 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк