ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-4612/12
провадження № 2-п/753/89/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря - Лаптєвої Ю.М.

заявника - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року у цивільній справі за позовом Кредитної спілки"Аккорд" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

встановив:

У січні 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м.Києва від 15.11.2012 року у справі за позовом КС "Аккорд" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування заяви вказував, що заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 15.11.2012 року задоволений позов КС "Аккорд", стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС "Аккорд" заборгованість за кредитним договором № 339-Нік від 22.09.2006 року у сумі 5 767,17 грн., а також судові витрати у справі у вигляді судового збору в сумі 214,60 грн.

Копію зазначеного заочного рішення було отримано відповідачем 08.01.2020 року. Зазначена обставина може бути підтверджена матеріалами справи.

ОСОБА_1 не був присутнім 15.11.2012 року в судовому засіданні Дарницького районного суду м.Києва та не був обізнаний про наявність відповідної судової справи, не отримував копій судових рішень у справі. Відповідач не згодний з даним рішенням та має заперечення проти вимог позивача, зокрема, стверджує, що судом не були з`ясовані всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення вказаної справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача КС "Аккорд" в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Повно та всебічно з`ясувавши всі обставини на які посилався відповідач ОСОБА_1 , як на підставу перегляду заочного рішення, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 15.11.2012 року, позовні вимоги КС "Аккорд" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором- задоволено. Вказаним рішенням, стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС "Аккорд" заборгованість за кредитним договором № 339-Нік від 22.09.2006 року у сумі 5 767,17 грн., а також судові витрати у справі у вигляді судового збору в сумі 214,60 грн.

Умови проведення заочного розгляду справи станом на 15.11.2012 року визначались нормою ст. 224 ЦПК України в редакції 2004 року, якими були неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними; ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів у справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи; неявка у судове засідання всіх відповідачів у разі участі у справі кількох відповідачів.

Відповідно до п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Згідно ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено із довідки Дарницького районного суду м.Києва, виданої в тому, що справа за № 4612/2012 за позовом КС "Аккорд" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - знищена за закінченням строку зберігання, на підставі наказу ДСА України про затвердження переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання документів.

Так, твердження відповідача щодо неотримання ним судових викликів та копії судового рішення наразі перевірити суд не має можливості, оскільки дана цивільна справа знищена.

В рішенні суду зазначено, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином за місцем реєстрації

Окрім того, встановлено, що заява про перегляд заочного рішення надійшла до суду 11.01.2020 року. Копію рішення заявник отримав 08.01.2020 року, про що свідчить розписка ОСОБА_1 про одержання 08.01.2020 року копії вказаного рішення, яка міститься на відповідній заяві ОСОБА_1 , датованій також 08.01.2020 року.

Однак, суд не має змоги встановити вперше чи повторно отримувалось рішення відповідачем, оскільки цивільна справа на даний час знищена.

Крім того, згідно заяви на видачу копії рішення від 08.01.2020 року, ОСОБА_1 просив видати йому копію рішення суду від 03.01.2013 року, тоді як просить суд про перегляд заочного рішення суду від 15.11.2012 року.

Що стосується посилання заявника щодо безпідставності позовних вимог позивача, які вказані у заяві про перегляд заочного рішення, то відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 15.11.2012 року, а лише зазначає їх у своїй заяві без надання будь-яких на це письмових доказів.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з наведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що заявник не навів достатніх та належних доводів про поважність причин пропуску строку для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Суд, також не вбачає посилань відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом. Окрім того суд позбавлений можливості перевірити твердження заявника щодо неотримання судових викликів та судового рішення у зв`язку з тим, що цивільна справа знищена.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 284, 287 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року у цивільній справі за позовом Кредитної спілки"Аккорд" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: