Справа № 465/149/19 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/2343/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м.Львів

Справа № 465/149/19

Провадження № 22ц/811/2343/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Франківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 23 липня 2020 року у складі судді Кузя В.Я.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Львівагромашпроект» про незаконне заниження посадових окладів і надбавок позивача в штатних розписах товариства, -

встановив:

11 січня 2019 року позивач звернувся з цим позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 2004 року по 30 листопада 2008 року він (позивач) працював в конструкторському відділі ВАТ «Львівагромашпроект» - правового попередника ТДВ «Львівагромашпроект», на посаді провідного інженера конструктора. Вказує, що не знав про заниження посадових окладів в штатних розписах конструкторського відділу, оскільки не міг порівняти свої посадові оклади з посадовими окладами інших інженерів конструкторів відділу, через закритий доступ до штатних розписів, як конфіденційних документів. Зазначає, що заробітні плати видавалися індивідуально у конвертах. Кошти отримували по банківських картках із забороною керівництвом оприлюднювати свої заробітки, як конфіденційну інформацію, щоб приховати свої вчинені порушення законодавства. Стверджує, що в жовтні 2017 року при розгляді Франківським районним судом м. Львова його позову до ТДВ «Львівагромашпроект» про відшкодування матеріальної шкоди, він ознайомився з затвердженими відповідачем штатними розписами конструкторського відділу товариства. Стверджує, що розмір його посадових окладів і надбавок були занижені. Вважає такі дії відповідача дискримінацією його прав в оплаті праці. Просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Відповідно до ст. 32 КЗпП України істотними умовами праці вважаються система та розмір оплати праці, пільги, що надаються працівникові, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад.

Згідно із ч.2 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ч.1 ст. 15 цього Закону, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТДВ «Львівагромашпроект» про відшкодування майнової шкоди, виплату інфляційних нарахувань на заборговану частину заробітку, видачу уточнюючої довідки про заробіток та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 працював у ВАТ «Львівагромашпроект» з 2004 року по 30 листопада 2008 року, на посаді провідного інженер-конструктора. Його посадовий оклад з 1 січня 2004 року становив 450 грн., надбавка 50 грн.; з 1 березня 2004 року 450 грн., надбавка 50 грн.; з 1 квітня 2005 року 700 грн.; з 1 січня 2006 року 900 грн.; з 1 січня 2007 року 900 грн.; з 1 червня 2007 року -1150 грн.; з 1 січня 2008 року 1150 грн.; з 1 лютого 2008 року - 1400 грн., надбавка 200 грн.

Оплата праці ОСОБА_1 за 2004 рік становила 8 182,61 грн. (в середньому за місяць 681,88 грн.); за 2005 рік 10 155,39 грн. (в середньому за місяць 846,28 грн.); за 2006 рік 14220,24 грн. (в середньому за місяць 1185,02 грн.); за 2007 рік 16641,8 грн.; за 2008 рік 22447,82 грн. (в середньому за місяць 2040,71 грн.).

Посадові оклади та їх коефіцієнт збільшення з 1 січня 2004 року по 29 лютого 2004 року становив 1,24%; з 1 березня 2004 року по 31 березня 2005 року 1,34 %; з 1 квітня 2004 року по 31 грудня 2005 року 1,31 %; з 1 січня 2006 року по 31 травня 2007 року 1,50 %; з 1 червня 2007 року по 31 січня 2008 року 1,37 %; з 1 лютого 2008 року по 30 лисьтопада 2008 року 1,57 %.

Встановлено, що оплата праці ОСОБА_1 ТДВ «Агропромашпроект» у період з 2004 по 2008 рік здійснювалася на підставі штатних розписів, які у робочому порядку погоджувалися керівниками підрозділів та погоджувалися й підписувалися головою профспілкової організації; регулярно підвищувався як посадовий оклад так і суми виплаченої заробітної плати. Порушень в діях ТДВ «Агропромашпроект» не виявлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року залишено без змін.

Судом першої інстанції вірно відхилено вимоги позивача в частині зобов`язання ТДВ «Львівагромашпроект» видати наказ про зміну в штатних розписах конструкторського відділу ВАТ «Львівагромашпроект» за 2004-2008 роки виробничу назву «Група виробничого супроводження та зборки машин на дільницях» на конструкторську назву «Група спецмашин і розроблення та удосконалення вузлів», оскільки такі виходять за межі індивідуального права позивача та зачіпають права інших працівників, які не є стороною процесу та не надавали повноважень ОСОБА_1 .

На підставі встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 липня 2020 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 1 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді