Дата документу 20.05.2020
Справа № 334/2203/20
Провадження № 2/334/2560/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є. розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав.

В своїй заяві заявниця просить звільнити її від сплати судового збору оскільки у неї важке матеріальне становище. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та не має можливості працювати, а також має статус малозабезпеченої.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

У пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачка повинна сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн. та надано суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд вважає, що подані документи є достатніми доказом на підтвердження неможливості сплати ОСОБА_1 судового збору із-за скрутного матеріального становища, тому є підстави для відстрочки сплати судового збору.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 136, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суддя -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.