ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4822/20 Справа № 216/403/20 Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Керівник товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» Лисенко Костянтин Петрович, директор магазину «Comfy» Литовцев Євген Володимирович

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року, яка постановлена суддею Онопченко Ю.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» Лисенка Костянтина Петровича, директора магазину «Comfy» Литовцева Євгена Володимировича про захист прав споживача залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для зазначення правильного найменування суду першої інстанції, власного ім`я позивача, змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, підтвердження позивача, що ним не подано іншого позову до цих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав, уточнення способу захисту останньої позовної вимоги.

10 лютого 2020 року ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зазначена позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 29 січня 2020 року.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд, в порушення вимог ЦПК України, не надав оцінки тому, що він усунув недоліки, які були визначені в ухвалі суду від 29 січня 2020 року.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції перешкоджає його у доступі до правосуддя.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, розгляд якої згідно п. 6 ст. 353 ЦПК України, здійснюється без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Право на пред`явлення позову - це право особи звернутися до суду з позовом про захист порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 55,124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод усі судові процедури повинні бути справедливими.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Як роз`яснив Верховний Суд України в п.7 Постанови Пленуму № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» Лисенка Костянтина Петровича, директора магазину «Comfy» Литовцева Євгена Володимировича про захист прав споживача.

Ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» Лисенка Костянтина Петровича, директора магазину «Comfy» Литовцева Євгена Володимировича про захист прав споживачазалишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 9).

На виконання вимог зазначеної ухвали позивачем по справі 07 лютого 2020 року було надано позовну заяву разом з додатками (а.с. 11-14).

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позивачу позовної заяви, суд виходив з того, що позивачем не виконано вимогу ухвали суду від 29 січня 2020 року у встановлений законом строк, а саме, зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів не конкретизований та не викладено обставини із зазначенням доказів на їх підтвердження, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення з відповідачів неустойки та штрафу у відповідних розмірах.

Проте, колегія судів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вимог ухвали Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року позивачем по справі 07 лютого 2020 року на його думку, була надана належним чином оформлена уточнена позовна заява (а.с. 10-14).

В свою чергу ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зазначене свідчить про те, що суд не врахував положення ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих ним доказів.

У даному випадку судом першої інстанції така справедливість судових процедур щодо позивача була порушена

Однак, поданій позивачем позовної заяві про усунення недоліків судом першої інстанції не надана належна правова оцінка та не вирішено питання про відповідність її вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

За таких обставин, на думку колегії суддів, повернення судом першої інстанції позовної заяви з підстав невиконання вищенаведених недоліків позбавляє ОСОБА_1 права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Європейської Конвенції прав людини.

У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги позивача в цій частині, колегія суддів визнає такими, що заслуговують на увагу та враховує їх.

При цьому колегія суддів вважає, що не підлягає задоволенню клопотання позивача щодо визнання судом апеляційної інстанції ст.ст. 274, 279, 353, 369 ЦПК України такими, що суперечать вимогам ст.ст. 8, 9 і ст. 22 Конституції України, а також ст. 6 Європейської Конвенції; клопотання про звернення до Конституційного Суду України із поданням щодо не конституційності ст. 7, 279, 353, 369 ЦПК України; визнання, що Українське законодавство, зокрема цивільний процесуальний Кодекс України, у редакції 2018 року, прийнятий із порушенням ст. 22 Конституції України і суперечить вимогам Європейської Конвенції з прав людини; визнання, що в Україні відсутній механізм захисту прав людини на підставі Європейської Конвенції з прав людини; визнання, що Центрально - Міський районний суд у даній цивільній справі своїми ухвалами перевищив свої повноваження ст. 17 Конвенції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», апеляційний суд здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом; аналізує судову статистику, вивчає та узагальнює судову практику, інформує про результати узагальнення судової практики відповідні місцеві суди, Верховний Суд; надає місцевим судам методичну допомогу в застосуванні законодавства; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Діяльність апеляційного суду спрямовано на забезпечення законності, обґрунтованості рішень суду першої інстанції, на вирішення справи судом апеляційної інстанції у випадку розв`язання справи по суті та на виправлення судових помилок, які вплинули на правосудність судової постанови. Під правосудністю рішення суду слід розуміти сукупність вимог, що пред`являються до постанови як до акта правосуддя.

Згідно ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів зауважує, що до повноваження суду апеляційної інстанції не входить визнання ст.ст. 274, 279, 353, 369 ЦПК України такими, що суперечать вимогам ст.ст. 8, 9 і ст. 22 Конституції України, а також ст. 6 Європейської Конвенції; суд апеляційної інстанції не наділений правом звернення до Конституційного Суду України із поданням щодо не конституційності окремих норм закону; не наділений повноваженнями щодо визнання, що Українське законодавство, зокрема цивільний процесуальний Кодекс України, у редакції 2018 року, прийнятий із порушенням ст. 22 Конституції України і суперечить вимогам Європейської Конвенції з прав людини; що в Україні відсутній механізм захисту прав людини на підставі Європейської Конвенції з прав людини; що Центрально - Міський районний суд у даній цивільній справі своїми ухвалами перевищив свої повноваження ст. 17 Конвенції, натомість відповідно до статті 7 Закону України «Про Конституційний Суд України»до повноважень Суду належить: вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів України та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим; офіційне тлумачення Конституції України; надання за зверненням Президента України або щонайменше сорока п`яти народних депутатів України, або Кабінету Міністрів України висновків про відповідність Конституції України чинних міжнародних договорів України або тих міжнародних договорів, що вносяться до Верховної Ради України для надання згоди на їх обов`язковість; надання за зверненням Президента України або щонайменше сорока п`яти народних депутатів України висновків про відповідність Конституції України (конституційність) питань, які пропонуються для винесення на всеукраїнський референдум за народною ініціативою; надання за зверненням Верховної Ради України висновку щодо додержання конституційної процедури розслідування і розгляду справи про усунення Президента України з поста в порядку імпічменту в межах, визначених статтями 111 і 151 Конституції України; надання за зверненням Верховної Ради України висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України вимогам статей 157 і 158 Конституції України; надання за зверненням Верховної Ради України висновку про порушення Верховною Радою Автономної Республіки Крим Конституції України або законів України; вирішення питань про відповідність Конституції України та законам України нормативно-правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим за зверненням Президента України згідно з частиною другою статті 137 Конституції України; вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів України (їх окремих положень) за конституційною скаргою особи, яка вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в її справі закон України суперечить Конституції України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання у справі, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, п. 4 ч. 1 ст.379, ст.ст.381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року скасувати та направити матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» Лисенка Костянтина Петровича, директора магазину «Comfy» Литовцева Євгена Володимировича про захист прав споживача до Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 травня 2020 року.

Головуючий:

Судді: