Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"05" травня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мушкет О. О., за участю секретаря судового засідання - Дарменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Позивачі в своїй позовній заяві посилаються на те, що їм ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується наступними документами: Рішенням Народного суду Іллічівського району м. Жданова від 9 жовтня 1980 року та Реєстраційним посвідченням від 18 січня 1983 року, згідно яких даний житловий будинок був виділений на її користь ( ОСОБА_2 ) в дольових співвідносинах 61/100 частки та на користь ОСОБА_6 в дольових співвідносинах 39/100 частки; Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 травня 1992 року та Реєстраційним посвідченням від 01 червня 1992 року, згідно яких 39/100 частини даного житлового будинку успадкувала вона ( ОСОБА_1 ), як спадкоємець померлого ОСОБА_6 .

В даному житловому будинку за вищезазначеною адресою зареєстровані відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Даний факт підтверджується Інформацією «Про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб» № 006-13.07-04574 від 31 січня 2020 року.

В 2014 році ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виїхали з даного житлового будинку та по теперішній час в ньому не проживають, так як більше вони туди не поверталися. Факт не проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в даному житловому будинку підтверджується Актом про фактичне проживання № 134 від 30 січня 2020 року. Відповідачі за весь час не робили жодних заходів для реалізації прав що належать їм по користуванню даним житловим приміщенням, вони (позивачі) перешкод в реалізації цього права не чинили. Виїжджаючи з даного будинку відповідачі зібрали усі свої особисті речі, що свідчить про їх наміри більше не повертатися. Факт відсутності відповідачів з 2014 року та по теперішній час можуть підтвердити свідки-сусіди.

Просять визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачі не з`явились, подали до суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечили.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялись своєчасно, шляхом направлення судових повісток, клопотань про відкладення розгляду даної справи суду не направляли. Також, відповідачі викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 05.05.2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття.

Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з Рішенням Народного суду Іллічівського району м. Жданова від 09 жовтня 1980 року житловий будинок АДРЕСА_1 був виділений на користь ОСОБА_2 в дольових співвідносинах 61/100 частки та на користь ОСОБА_6 в дольових співвідносинах 39/100 частки.

Також, як вбачається з Реєстраційного посвідчення від 18 січня 1983 року житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_2 в дольових співвідносинах 61/100 частки та за ОСОБА_6 в дольових співвідносинах 39/100 частки, на підставі Рішенням Народного суду Іллічівського району м. Жданова від 09 жовтня 1980 року, реєстраційний №27654.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 травня 1992 року виданого державним нотаріусом Папуш П.С. Третьої маріупольської державної нотаріальної контори спадкоємцем майна ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 являється його донька - ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину в дольових співвідносинах 39/100 частки житлового будинку з прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстровано в реєстрі за №2-4.7.

Також, відповідно до Реєстраційного посвідчення від 01.06.1992 року житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_1 в дольових співвідносинах 39/100 частки вищевказаного домоволодіння.

Згідно інформації з Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання ДАП №006-13.07-04574 від 31.01.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Також, згідно Акту про фактичне проживання №134 30.01.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що засвідчили сусіди: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Як стверджується матеріалами справи відповідачі в зазначеному будинку не проживають, будь-яких витрат по його утриманню не несуть, будь-яких зв`язків з позивачами не підтримують.

Відповідно до акту фактичного проживання, відповідачі у будинку позивача не проживають.

Згідно статті 317ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що відповідачі перешкоджають позивачам у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачують комунальних послуг за жиле приміщення, не беруть участі в його утриманні.

Оскільки відповідачі в зазначеній квартирі не проживають понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власниками та законних підстав на збереження за ними житла, ніяких обов`язків щодо утримання будинку не несуть, вони втратили право користування жилою площею в даному будинку та в порядку ст.405 ч.2 ЦК України підлягає до визнання їх таким, що втратили право користування житловим приміщенням в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідачі підлягають зняттю з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст.12,81,141,263-265,273,280-284 ЦПК України, на підставі ст. ст.319,321,405 ЦК України, ст.ст.71,167, ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. О. Мушкет