ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2020 року м. Кропивницький

справа № 389/2902/19

провадження № 22-ц/4809/618/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря Федоренко Т.О.

учасники справи:

позивач Національна академія внутрішніх справ МВС України;

відповідач ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Національної академії внутрішніх справ МВС України на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року, у складі головуючого судді Українського В.В. у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ МВС України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року Національна академія внутрішніх справ МВС України звернулася до суду із позовом, в якому ставиться питання про стягнення з відповідача вартості витрат, пов`язаних із отриманням освіти у навчальному закладі в сумі 47781,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 01.09.2014 № 153 о/с рядового міліції ОСОБА_1 з 01 вересня 2014 року зараховано до Донецького юридичного інституту МВС України курсантом 2-го курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ (далі НАВС).

27.05.2015 між НАВС, комплектуючим підрозділом - УМВС України в Кіровоградській області та відповідачем було укладено Договір №36 ДЮІ про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (НАВС), умови якого відповідно до ч. 3. ст. 631 ЦК України застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення (з моменту зарахування на навчання, тобто з 1 вересня 2014 року ).

Відповідно до договору відповідач навчалась за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувалась після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі.

Відповідно до наказу НАВС від 03.03.2017 № 278 відповідачу присвоєно ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра. Після закінчення навчання, відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу.

Позивач вказує, що навчальним закладом умови договору виконані у повному обсязі, а відповідач у порушення умов договору звільнилась зі служби з власної ініціативи до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року провадження у справі закрито.

Закриваючі провадження у даній справі судом першої інстанції було застосовано п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на те, що суд першої інстанції помилково вважав, що даний спір виник з приводу проходження відповідачем публічної служби і повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір випливає з договірних правовідносин, а тому має вирішуватися в цивільному судочинстві.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судом першої правильно встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на публічній службі, після здобуття ступеню вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки «Правознавство», отримання диплому бакалавра та направлення для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу, була звільнена зі служби в Національній поліції на підставі поданого нею рапорту за власним бажанням (а.с.10,12,13,14,33).

Договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (Національній академії внутрішніх справ) визначено, що відповідач навчалась за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувалась після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Згідно наказу №202 о/с від 11.11.2015 ОСОБА_1 призначено на посаду із присвоєнням звання та була звільнена зі служби за власним бажанням.

Таким чином, відповідач перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, звільнилася за власним бажанням, не відпрацювавши три роки, як це було визначено умовами договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС.

Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції, що відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

У рамках цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18) та від 29 травня 2019 року у справі №755/7554/18 (провадження №14-135цс19).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки не ґрунтуються на законі. В ній позивач посилається на судову практику, що регулює правовідносини із суб`єктом не публічного права. За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції відповідно до 375 ЦПК України без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 379, 381- 384 ЦПК України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ МВС України залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

19.05.2020 складено постанову.

Головуючий суддя О. Л. Дуковський

Судді О.А. Письменний

О.І. Чельник