ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

20 травня 2020 року м. Херсон

справа № 665/1143/17

провадження № 22-ц/819/507/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого - Радченка С.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Вейтас І.В.

секретар: Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року, ухваленого під головуванням судді Пилипенко І.О., у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У серпні 2017 року ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.10.2012 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №219/Авто. 17.10.2012 року відповідно до п.2.6 кредитного договору позивачем були перераховані кошти відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача в сумі 249587,50 грн., що підтверджується меморіальним ордером. Згідно п.2.1 укладеного кредитного договору між сторонами термін кредитування встановлено до 15.10.2019 року. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 5267 грн. Починаючи з 01.06.2016 року відповідач припинив виконувати свої зобов`язання за договором, і станом на 31.01.2017 року загальна сума заборгованості по договору становить 215734,80 грн., яка складається з 173666,90 неповернута сума кредиту, 31597,30 грн. - прострочені відсотки, 10470,60 грн. пеня. Посилаючись на наведене, просили суд на підставі ст..1050 ЦК України стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за договором №219/Авто від 16.10.2012 року в розмірі 215734,80 грн. та судовий збір.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість по тілу кредиту за договором №219/АВТО від 16.10.2012 року в розмірі 152787,11 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено за необґрунтованістю. Вирішено питання щодо судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог представник відповідача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства. Посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази та обставини по справі. Зокрема посилається на те, що на думку апелянта суми заборгованості є суперечливі, у зв`язку з чим відповідачем було заявлено клопотання про проведення судової економічної експертизи, однак суд розглянув справу без висновку експертизи. Також зазначає про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є неналежним доказом, оскільки не відповідає вимогам діючих нормативно-правових актів. Крім того зазначає про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Банк скористався своїм правом дострокової вимоги повернення кредиту.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

16 жовтня 2012 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №219/АВТО, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальника грошові кошти - кредит у розмірі та на умовах обумовлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ним та комісію.

Відповідно до пункту 2.1, 2.2 кредитного договору банк видає позичальнику кредит в сумі 249587,50 грн. до 15 жовтня 2019 року. Кредит видано на наступні цілі: для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки Ford Mondeo, 2012 року випуску укладеного між позичальником та приватною фірмою «Капітал сервіс».

Відповідно до п.п.2.4, 2.6 кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Кредит видається позичальнику в безготівковій формі після укладання договорів зазначених у п.6.1 цього договору на підставі заяви позичальника на рахунок.

Згідно п.п.3.2-3.4 кредитного договору за користування кредитом встановлюється змінювана процента ставка на умовах визначених цим розділом. На момент укладання договору сторонами обумовлено значення процентної ставки в розмірі 17,9% річних, яка діє протягом першого періоду дії ставки. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються згідно встановленого розміру змінної процентної ставки. Змінна процентна ставка визначається = базова ставка +1,6%.

Пунктом 3.13, 3.14 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості за кредитом за методом фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів, за ставкою визначено у п.3.2 з моменту видачі кредиту до терміну вказаного у п.2.1 договору або до дати звернення банку із заявою до суду із вимогою про дострокове повернення суми кредиту та сплати процентів, комісії та інших належних до сплати за цим договором платежів, у передбачених цим пунктом випадках, разом із припиненням нарахування процентів за кредитом банк припиняє нараховувати комісію. У випадку, якщо рішення суду прийнято не на користь банку/позовну заяву залишено без розгляду або нотаріус відмовив у зверненні стягнення на заставне майно нарахування процентів/комісії відновлюється з дати припинення нарахування. Позичальник сплачує проценти щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця за яким нараховані проценти.

Відповідно до п.31.7 договору позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати комісій, процентів, неустойки шляхом перерахування у безготівковій формі та/або вносить готівкою на рахунок.

Пунктом 4.1-4.2 кредитного договору визначено, що за дорученням позичальника кошти перераховуються банком з транзитного рахунку за реквізитами: в сумі 243500 грн. на поточний рахунок приватної фірми «Капітал Сервіс». Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 5267 грн., протягом усього строку кредитування не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатками до нього.

Пунктами 4.10, 4.11 кредитного договору передбачено, що банк у випадках, передбачених п.2.9 цього договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів, з моменту отримання письмової вимоги банку, достроково повернути кредит, проценти, комісії інші належні до сплати платежі за цим договором.

Згідно п.5.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної п.3.2 договору, але не менше 10 грн. за кожний день прострочення.

Із копії меморіального ордеру від 17 жовтня 2012 року вбачається, що ПАТ «Кредобанк» перерахував оплату в сумі 243 500 грн. за автомобіль Ford Mondeo, 2012 року випуску, відповідно до укладеного між позичальником та приватною фірмою «Капітал сервіс» договору.

Як убачається із розрахунку заборгованості за кредитом від 16.10.2012 року, станом на 31.01.2017 року відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконував умови кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів у встановлені кредитним договором терміни та розмірі у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складається з 173666,90 грн. - неповернута сума кредиту, 31597,30 грн. - прострочені відсотки, 10470,60 грн. - пеня.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 умов кредитного договору від 16.10.2012 року ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду 11 грудня 2015 року з позовом про дострокове стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №219/Авто, яка виникла станом на 14.10.2015 року в розмірі 212 448,58 грн., з яких: 201 831,99 грн. неповернута сума кредиту, 4 638,61 грн. - прострочені відсотки, 5977,98 грн. - пеня.

Відповідно до копії рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 28 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №219/Авто від 16 жовтня 2012 року відмовлено. Дане рішення суду набрало законної сили. Ухвалюючи рішення суд виходив із того, що позивач ПАТ «Кредобанк» не виконав умови кредитного договору щодо письмового повідомлення відповідача про дострокове повернення кредиту, не менш ніж за тридцять банківських днів, а тому відсутні підстави для дострокового стягнення кредитної заборгованості. Окрім того, відповідно до довідки наданої ПАТ «Кредобанк» №52-1336/16 від 15.01.2016 року про те, що станом на 25.12.2015 року відповідач не має простроченої заборгованості за кредитом.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ч. 1 ст. 530 ЦК України вказано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Умовами кредитного договору встановлено строк дії договору до 15.10.2019 року.

Таким чином звернувшись у 2015 році до суду з позовом про звернення стягнення на майно Банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів та неустойки.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

Суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 152787,11 грн. з урахуванням сплачених відповідачем відсотків після закінчення строку дії кредитного договору за період з січня 2016 року по травень 2016 року, оскільки отримання останнім кредитних коштів підтверджується письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається представник відповідача в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду попередньої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності розрахунку заборгованості є необґрунтованими, відповідач жодним чином не спростовує наданий позивачем розрахунок, не вказує в чому його невідповідність умовам договору чи законодавству. Відсутність у виписці про рух коштів за рахунком № НОМЕР_1 операцій з 01.02.2013 року по 01.02.2016 pоку не спростовує факту наявної суми заборгованості, адже, всі платежі враховано при формуванні - підрахунку суми заборгованості, всі платежі дублюються у Розрахунку суми заборгованості, у відповідних стовпчиках: «сума погашеної заборгованості» та «сума сплачених відсотків», де є відповідні періоди погашення, які співпадають з періодами внесення грошових коштів.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем було заявлено клопотання про проведення судової економічної експертизи, оскільки він не згоден з наданим банком розрахунком та сумою заборгованості, однак суд ухвалив рішення без висновку такої експертизи.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на доказах, наданих учасниками справи, обсяг яких є достатнім для з`ясування обставин, що мають значення для справи. Колегія суддів погоджується з тим, що з`ясування обставин в даній справі спеціальних знань не потребує.

Сам факт призначення експертизи судом першої інстанції та не проведення її з причин, що не залежали від волі сторін та суду не може свідчити про помилковість висновків суду при вирішенні справи по суті заявлених позовних вимог.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

В іншій частині рішення не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом на предмет його законності та обґрунтованості.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 травня 2020 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

І.В. Вейтас