Справа № 128/62/20
23 березня 2020 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючої судді Ганкіної І.А.
при секретарі Жигаровій Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 02.02.2016 року вони зареєстрували шлюб з відповідачкою по справі у виконавчому комітеті Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 02. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Також позивач вказує, що з відповідачкою у них різні інтереси, уподобання, вони перестали розуміти одне одного, кожен з них живе своїм відокремленим життям, у них різні бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї.Збереження шлюбу в даному випадку є неможливим, його потрібно розірвати, тому звернувся до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Просить розглядати справу в його відсутність, крім того, не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі відсутності відповідачки.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 повторно до суду не з`явилася без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема рекомендованими повідомленнями, повернутими до суду з відміткою «про особисте отримання». Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву у запропонований судом строк відповідачем не подано.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивачки, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як встановлено по справі, що 02 лютого 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 02, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 24.12.2019 року, виданого повторно (а.с. 7).
Відповідно до ст.112 СК України судом з`ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя, різні інтереси, уподобання. Кожен живе відокремленим життям. Шлюб існує лише формально.
Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Враховуючи, що шлюб існує лише формально, цінність шлюбних відносин була втрачена для обох сторін, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд при постановлені рішення вирішує питання, про розподіл судових витрат. Позивач бажає залишити судові витрати за собою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 113 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 280-282, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 02 лютого 2016 року у виконавчому комітеті Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької Вінницькій області, актовий запис № 02 - розірвати.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.А. Ганкіна