Справа № 545/1011/20
Провадження № 2/545/612/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Радченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Баршацький Ігор Вікторович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва, ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на дату чинення нотаріального напису пропущено строк передбачений ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

У судове засідання позивач її представник не з`явились, попередньо надавши до суду заяви в яких просять суд розглянути справу без їх участі на підставі наявних у ній доказів, позов підтримують та проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явились, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.

Враховуючи подану заяву позивача, повторну неявку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 50 закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Пунктом 12 статті 110 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що на час укладення, ОСОБА_1 , з АТ «Дельта банк» кредитного договору № К-4128199 від 13.12.2013 року, на підставі якого був вчинений оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з тексту самого кредитного договору, а також з довідки КП «ЖЕО Ка 2» за вих. № 971 від 14.04.2020 року, за якою реєстрація позивач за вказаною адресою була у період з 10.11.2012 року по 04.08.2017 року

Також встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. у виконавчому написі № 1443 від 21.01.2020 року зазначена колишня адреса реєстрації позивача, а саме: АДРЕСА_2 , у свою чергу приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. прийнято до виконання оскаржуваний виконавчий напис та відкрито виконавче провадження не за місцем його виконання.

Як встановлено, 01.04.2020 року позивач, ОСОБА_1 , отримала від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. поштовий конверт, в якому містилися копії документів, а саме:

- постанову про відкриття виконавчого провадження № 61338358 від 20.02.2020 року;

- виконавчий напису від 21.01.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 1443, щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 76 289,18 грн.;

- заяви ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" про примусове виконання за вих. №10521641 від 10.02.2020 року;

- довіреності ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 05.12.2019 року.

У змісті виконавчого напису № 1443 від 21.01.2020 року, зазначено:

1) про звернення стягнення з ОСОБА_1 , за Кредитним договором № К- 4128199 від 13.12.2013 року, укладеним з АТ «Дельта банк», право вимоги за яким перейшло до TOB «РОСВЕН ШВЕСТ УКРАЇНА» на підставі про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 993/К, укладеного 16.11.2018 року між АТ «Дельта банк» та ТОВ «РОСВЕН ШВЕСТ УКРАЇНА», на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (), заборгованості за Кредитним договором № К-4128199 від 13.12.2013 року .

2) строк платежу за Кредитним договором № К-4128199 від 13.12.2013 року настав, оскільки Боржником допущено прострочення платежів.

3) стягнення заборгованості проводиться за період з 16.11.2018 року по 21.01.2020 року.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, на підставі пункту 3.2. глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 У» 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктами 1 та 2 Переліку документів передбачено, що такими документами є:

1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірніеть заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

2) кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Із позову вбачається, що позивач з метою отримання копій документів, що слугували підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. надіслала заява від 07.04.2020 року з проханням надати запитувані копії документів в порядку ч. 7 ст. 8 Закону України «Про нотаріат», однак, відповіді на вказану заяву не надійшло.

При цьому, статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Також слід зазначити, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацькою І.В. не виконано ухвалу Полтавського районного суду від 18.06.2020р., а саме: не надано до суду витребовувані документи:

1) належним чином завірену копію Кредитного договору № К-4128199 від 13.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та АТ «Дельта банк» ();

2) належним чином завірену копію Договору (витягу з Договору) про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 993/К від 16.11.2018 року, укладеного між АТ «Дельта банк» () та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» ();

3) засвідчену стягувачем ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» виписку з рахунка боржника ( ОСОБА_1 ) із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості, з невідомих підстав.

Відповідно п. 1.1. кредитного договору № К-4128199 від 13.12.2013р. визначено, що Кредитор ПАТ «Дельта банк» надає Позичальнику ОСОБА_3 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 61 200,00 гривень з кінцевим терміном повернення Кредиту до 12.12.2018 року включно, на умовах, визначених Договором

Пунктом 1.2. Кредитного договору визначено, що Кредит надається Позичальнику на придбання транспортного засобу за Договором купівлі-продажу автомобіля № 263 від 22.11.2013 року, укладеного між ТОВ «Лада-Сервіс» () (надалі за текстом - Продавець) та Позичальником (копія договору купівлі-продажу автомобіля надається).

У свою чергу, з метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору -13.12.2013 року між АТ «Дельта банк» (заставодержатель) та позивачем, ОСОБА_1 (заставодавець) укладений Договір застави транспортного засобу № K-4128I99/S, за умовами якого в забезпечення виконання Заставодавцем зобов`язань перед Заставодержателем за Кредитним договором № К-4128199 від 13.12.2013 року Заставодавець передає Заставодержателю наступний транспортний засіб: марки БОГДАН, модель 211010, легковий седан-В 2013 року випуску, колір коричневий, реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі - Предмет застави).

У змісті позову також зазначено, що колишній чоловік позивачки, - ОСОБА_4 взявши в користування вище вказаний автомобіль, розпорядився ним на власний розсуд, продавши його без відома, ОСОБА_1 , хоча він і перебував у заставі та був придбаний за кредитні кошти, про що свідчать приєднані до копії облікових карток транспортного засобу Управління ДАІ, з яких вбачається, що даний автомобіль був знятий з реєстрації 06.02.2015 року.

У зв`язку з чим, на підставі заяви, ОСОБА_1 від 18.02.2015 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України, та зареєстровані за № 0000156.

З огляду на це, позивач, ОСОБА_1 , звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» із заявою від 01.04.2016 року, в якій прохала зняти з неї зобов`язання по кредитному договору № К-4128199 від 13.12.2013 року, так як автомобіль БОГДАН 211010 був знятий з реєстрації 06.02.2015 року, з даного приводу відкрито кримінальне провадження, яке знаходиться на стадії досудового розслідування. Також прохала всю відповідальність за кредитним договором перекласти на її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після цього позивачем не здійснювалось жодних платежів в рахунок повернення кредитних коштів, тому суд вважає, що у банку після подання позивачем вище вказаної заяви від 01.04.2016 року, настало право вимоги про погашення боргу за умовами кредитного договору.

Проте, банк своєчасно не скористався своїм правом вимоги.

Отже, суд вважає встановленим факт того, що станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису від 21.01.2020 року вже минув 3-річний строк для звернення до нотаріуса за вчиненням даного виконавчого напису, незважаючи на те, що право вимоги за даним кредитним договором перейшло до іншого суб`єкту - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», лише 16.11.2018 року та за відомостями виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 16.11.2018 року по 21.01.2020 року.

Право вимоги примусового стягнення боргу не може обчислюватись з дня відступлення прав вимоги новому кредитору, оскільки зміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Дане питання узгоджується з існуючою судовою практикою Верховного Суду, зокрема, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зробила висновок, що строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою Цивільним кодексом України. Таким чином, загальний строк для такого звернення становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з вимогами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Існуюча судова практика щодо розгляду справ, що виникають з кредитних правовідносин, виходить з того, що оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повертати борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, якщо за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов`язання.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18)

Таким чином, вимога ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» виходить за межі трирічного строку з дня виникнення права вимоги, тому даний виконавчий напис вчинений з порушеннями строків, визначених ст. 88 Закону України «Про нотаріат», і це дає підстав для суду визнати нотаріальний напис таким, що не підлягає виконанню.

За таких підстав, суд приходить до висновку про те, що позов є обгрунтованим належними та допустимими доказами по справі, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9-13, 81, 200, 206, 258-259, 263-265, ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 50, 87, 88 закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 21.01.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, що зареєстрований в реєстрі за № 1443, про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (03124, бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, ) заборгованості за кредитним договором в розмірі 76 289,18 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (03124, бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, а саме:

- 840,80 грн, сума судового збору за подачу позовної заяви;

- 420.40 грн, сума судового збору за подання заяви про забезпечення позову;

- 6 000.00 грн, сума витрат на професійну правничу допомогу,

всього 7 261.20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів відповідно до порядку визначеного ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Полтавського районного суду

Полтавської області І.С. Кіндяк