Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мушкет О. О. , за участю секретаря судового засідання - Дарменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

У вище зазначеному будинку, крім неї та її чоловіка зареєстрований відповідач по справі - ОСОБА_2 , проте він з жовтня 2018 року у вказаному будинку не проживає. Відповідач догляду за будинком не здійснює за комунальні послуги коштів не сплачує, місце проживання відповідачів їй невідоме.

Реєстрація відповідача в її будинку перешкоджає здійсненню нею права власності, користування та розпорядження належним їй майном, а також створює певні незручності матеріального характеру, в частині оплати за комунальні послуги.

У зв`язку із викладеним, просить визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття.

Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 064620 від 22.01.2013 року, позивач по справі - ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Довідкою Департаменту адміністративних послуг Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Маріупольської міської ради за № 103-13.07-01036 від 31.01.2020 року стверджується, що у вище вказаному будинку, окрім позивача та її чоловіка зареєстрований відповідач по справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З акту про фактичне проживання № 155 від 06.02.2020 року вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані та фактично проживають ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 .

Як стверджується матеріалами справи відповідач у зазначеному будинку не проживає, будь-яких витрат по його утриманню не несе.

Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні.

Оскільки відповідач в зазначеному будинку не проживає понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обов`язків щодо утримання будинку не несе, він втратив право користування жилою площею в даному житловому будинку та в порядку ст. 405 ч. 2 ЦК України підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідачі підлягають зняттю з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст.12,81,141,263-265,273,280-284 ЦПК України, на підставі ст. ст.319,321,405 ЦК України, ст.ст.71,167, ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. О. Мушкет