Справа № 699/1135/19
Номер провадження № 2/699/131/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

16.03.2020 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого- судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

представника позивача Яременка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики зазначивши, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності.

01.10.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем був укладений договір позики № 77636 в електронній формі, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Пунктом 1.3 договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів.

Відповідно до п. 1.4 договору дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником і позикодавцем.

Крім того вказує, що ним на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 2000 грн., що підтверджується повідомленням від 27.09.2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору доручення від 18.05.2016 року.

Станом на день подання позову, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в сумі 86083 грн за договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.

А тому, просять стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики та судовий збір в розмірі 1921 грн.

Представник позивача Яременко О.В. в судове засідання з`явився, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду був повідомлений вчасно шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, яка повернулася на адресу суду, проте згідно ч.7, 8 ст.128 ЦПК України останній вважається належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив на позов не подав.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є юридичною особою, яка діє на підставі Статуту та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження № 2606 від 27 жовтня 2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с.13).

Основним видом діяльності ТОВ «ВЕЛЛФІН» є кредитування, що підтверджується випискою є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.9-11).

Директором ТОВ «ВЕЛЛФІН» згідно наказу № 2-1 від 27.10.2015 року затвердженні Правила надання грошових коштів у вигляді позики, які розміщені на офіційному веб-сайті товариства (а.с.14-27).

Згідно із пунктами 4.1., 4.2. Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства, оформляє заявку на сайті шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.

Згідно п.п.6.3., 6.4. Правил у разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом відправлення смс-повідомлення на телефонний номер зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену в заявці. електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню заявник отримує електронну копію договору позики. У разі отримання Договору позики засобами електронного зв`язку, заявник укладає договір позики з товариством в особистому кабінеті.

Для підписання електронної форми договору позики заявник здійснює вхід на сайт товариства та за допомогою логіну та паролю входить до особистого кабінету (пункт 6.7. Правил).

Пунктами 6.10., 6.11., 6.12. Правил визначено, що товариство надає позику у порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі позики, на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строки не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору позики сторонами; датою укладення договору позики між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок.

Встановлено, що позивач ТОВ «ВЕЛЛФІН» свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач приєднався до Правил надання грошових коштів у вигляді позики, розміщених на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН», оформив заявку та отримав грошові кошти у вигляді позики на платіжну картку, які не повернув у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підтвердження укладення договору позики позивачем надано копію договору позики № 77636 від 01 жовтня 2016 року, який оформлений сторонами в електронній формі (а.с.35-43), лист від 27 вересня 2019 року про перерахування 01.10.2016 року коштів на платіжну картку ОСОБА_1 , яка ним зазначена у заявці, через платіжну систему (а.с.45).

Згідно п.1.1. договору позики позикодавець зобов`язався надати позичальникові на умовах, що передбачені договором, грошові кошти у сумі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5 цього договору.

Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором (п.п. 1.3, 1.4 договору).

Відповідно до п. 1.4 договору позики дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником і позикодавцем.

Відповідно до п. 1.5 договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1,8 процентів від суми позики, але не менше ніж 20 грн. за перший день користування позикою; 1,8 процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 договору; 3,8 проценти від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.2 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.

Позивачем в порядку встановленому п. 1.4 договору на картковий рахунок відповідача була 01.10.2016 року перерахована сума позики в розмірі 2000 грн., що підтверджується повідомленням від 27.09.2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно із ст.638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно із ст.ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Закон України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України,є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до укладеного між сторонами договору позики № 77636 від 01.10.2016 року позичальник ОСОБА_1 отримав кошти у розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності строком на 30 днів до 31.10.2016 року.

Доказом підтвердження отримання коштів є лист від 27 вересня 2019 року, у якому зазначається сума коштів, власник картки, марка картки, код авторизації, номер транзакції в системі (а.с.45).

Сторони досягли згоди, що повернення позики та сплати процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до графіку розрахунків - пункт 3.1. договору.

Згідно визначеного сторонами графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики (а.с.43-44), повернення позики в розмірі 2000 грн здійснюється позичальником до 31.10.2016 року, розмір відсотків за користування позикою за період з 01.10.2016 року по 31.10.2016 року становить 1080 грн, що відповідає порядку нарахування відсотків відповідно до п.1.5.1. Договору.

З матеріалів справи, а саме з наданої позивачем довідки щодо заборгованості вбачається, що станом на 28.10.2019 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість на суму 86083 грн., з яких 2000 грн. - сума позики, 40428 грн. заборгованість за відсотками, 43655 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.44).

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики грн. та відсотками за користування позикою.

Суд приймає до уваги, що відповідач надав всі свої персональні дані для отримання позики, зазначив номер банківської картки для отримання коштів, вніс у відповідні вікна в договір код-підпис, погодив з позивачем всі істотні умови договору, отримав кошти, однак не повернув кошти.

Враховуючи вище викладене між сторонами укладений кредитний договір, підписаний сторонами, кредитні кошти перераховані кредитодавцем на рахунок позичальника.

Тому, за встановлених обставин суд вважає, що відповідач прийняв виконання умов договору позики, оскільки договір укладений в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики № 77636 від 01.10.2016 року, не повернув ТОВ «ВЕЛЛФІН» суму позики та проценти за користування грошовими коштами, тому суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 1921 грн.

Тому суд, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 1921 грн .

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (, адреса місцезнаходження: 03061, м.Київ, вул. Героїв Севастополя, 48) заборгованість за договором позики № 77636 від 01 жовтня 2016 року в розмірі 86083 грн та судовий збір у розмірі 1921,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Апеляційна скарга може бути поданою до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення через Корсунь-Шевченківський районний суд.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне рішення суду складено 16.03.2020 року.

Суддя Свитка С.Л.