Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому зазначив, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.01.2005 року по 18.10.2016 року. Від шлюбу народились діти - сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 18.10.2016 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 18.10.2016 року з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 28.09.2016 року. На теперішній час його матеріальне становище погіршилося, він проживає в орендованому житлі. На підставі викладеного, просить суд зменшити розмір аліментів стягнутих з нього на утримання двох неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 з 1/2 частини на 1/3 частину від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Крім того, у відповіді на відзив зазначив, що приймає участь у вихованні дітей та крім аліментів робить покупки дітям, та під час перебування дітей у нього їх утримує.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась направила на адресу суду письмовий відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень вказала, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, у зв`язку з тим, що вона щомісячно від позивача на утримання дітей отримує 4500 грн.,яких і так не вистачає на їх утримання. У зв`язку з тим, що витрачає щомісячно на додаткові заняття дітей 2500 грн., а залишку не вистачає на повноцінне харчування дітей та на задоволення їх побутових потреб, оплату комунальних послуг, організацію відпочинку. У зв`язку з чим вона теж несе витрати з утримання дітей. Звернула увагу на те, що позивачем не надано суду допустимих доказів погіршення його матеріального стану. Просила розглянути справу за її відсутністю та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до ст.180 СК України: батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

08 січня 2005 року сторони зареєструвала шлюб в Маріупольському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками яких є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 18.10.2016 року шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 18.10.2016 року з ОСОБА_1 на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 28.09.2016 року.

Відповідно до довідки № 07-01-36, виданої 29.10.2016 року заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, позивач працює головним спеціалістом управління архітектурно - будівельного контролю Маріупольської міської ради і його заробітна плата з моменту прийому на роботу з 27.11.2018 року по жовтень 2019 року включно складає 111468,04 грн.

Згідно договору оренди житлового приміщення від 24.10.2019 року, позивач орендує квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Плата за користування житловим приміщенням складає 3000 грн. щомісяця.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що діти проживають разом із матір`ю - відповідачем по справі, якою обрано спосіб стягнення аліментів з батька дитини саме в частці від доходу батька дитини.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч. 2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

У відповідності дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України).

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 зазначив про зміну життєвих обставин та матеріального становища, забезпечення та утримання дітей у період відсутності позивачки за межами України. Однак на підтвердження вищенаведеного суду не надано жодних доказів.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зміну розміру аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом.

Звертаючись з позовом до суду, він фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зміни способу стягнення, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

На підставі викладеного та враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що в нього значно змінилось матеріальне становище та за своїм матеріальним станом або ж через стан здоров`я він не здатен сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі визначеному рішенням суду, підстав для зміни способу аліментів у суду немає, тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4,7,12,13, 141, 247,258-259,264, 265, 354 ЦПК України,ст.ст.180,182,184,185,192СК України,суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко