Справа №488/1000/20
Провадження № 22-ц/812/896/20
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання - Лівшенку О.С.,

без участі осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

компанії «Saluta Shipping Limited»

на ухвалу Корабельного районного суду м.Миколаєва від 08 квітня 2020 року, постановлену головуючим суддею Чернявською Я.А., повний текст складено того ж дня, за заявою керівника Первинної профспілкової організації моряків Профспілки робітників морського транспорту України ОСОБА_23 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна для забезпечення морської вимоги до компанії «Saluta Shipping Ltd» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

В С Т А Н О В И В

У квітні 2020 року керівник Первинної профспілкової організації моряків Профспілки робітників морського транспорту України - ОСОБА_23, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову про стягнення заборгованості по заробітної плати у вигляді арешту морського судна для забезпечення морської вимоги до компанії «Saluta Shipping Ltd».

Обґрунтовуючи заяву вказував, що в провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебувала цивільна справа № 487/1858/16-ц за позовом Первинної профспілкової організації моряків профспілки робітників морського транспорту України в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про стягнення заробітної плати у загальному розмірі 177 739 доларів США та відшкодування моральної шкоди у розмірі 210000 доларів США, що загалом еквівалентно 10193316,14 грн.

Трудові обов`язки зазначені особи виконували на борту судна FEOFAN SHOKHIREV (ІМО: 9094157), власником якого є - компанія «Saluta Shipping Ltd».

Під час розгляду вищезазначеної справи, 02 липня 2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва винесено ухвалу, якою визнано мирову угоду, відповідно до якої відповідача зобов`язано протягом 8-ми банківських днів з дати укладення мирової угоди, перерахувати на користь Позивачів 70% від суми заборгованості, що дорівнює 147 187,60 дол США.

На виконання мирової угоди відповідача зобов`язано протягом 4-х місяців з дати укладення мирової угоди та затвердження її судом перерахувати на користь позивачів залишок грошових коштів в розмірі 30% від суми заборгованості, що дорівнює 63 080,40 дол. США.

У зв`язку із неналежним виконанням затвердженої судом мирової угоди, 31 серпня 2018 року між представником позивачів та компанією SALUTA SHIPPING LIMITED, компанією BINARTA CORPORATION на виконання затвердженої судом мирової угоди, укладено боргове зобов`язання, відповідно до якого сторони встановили 6-місячний термін погашення заборгованості, починаючи з листопада 2018 року.

Проте в повному обсязі відповідач умови затвердженої судом мирової угоди та укладеного боргового зобов`язання не виконав, а тому на час подання даної заяви має заборгованість з заробітної плати перед позивачами в загальному розмірі 61 524,00 долари США.

Враховуючи вище викладене просили накласти арешт на морське судно, компанія "SALUTA SHIPPING LTD.", яке прямує до СМП «Ольвія»

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2020 року заяву керівника Первинної профспілкової організації моряків Профспілки робітників морського транспорту України ОСОБА_23 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна для забезпечення морської вимоги до компанії «Saluta Shipping Ltd» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено.

Накладено арешт на судно "PALLADIY" (ІМО № 8856261), власником якого є Компанії "Saluta Shipping Limited." з місцезнаходженням: Main Street, Charlestown, Nevis, P.O. box 556, яке прямує до акваторії Спеціалізованого морського порту «Ольвія» (вул. Айвазовського, 29, м. Миколаїв, 54000).

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції компанія "Saluta Shipping Limited" подала на неї апеляційну скаргу та посилаючись на порушення норм процесуального права, а саме ч.5 ст.30 та ч.2 ст.152 ЦПК України просила про її скасування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Компанія посилалася на розгляд справи судом з порушенням територіальної підсудності, оскільки відповідно до проформи судно не мало заходити в Спеціалізований морський порт «Ольвія» до заходу в Херсонський морський порт. На день ухвалення оскаржуваного рішення судно « PALLADIY » знаходилося на шляху з Херсонського морського порту до порту розвантаження Дніпропетровський річковий порт.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2020 року скасовано арешт, накладений на судно "PALLADIY"(ІМО № 8856261), власником якого є Компанії «Saluta Shipping Limited.», накладений ухвалою цього ж суду від 08 квітня 2020 року.

У судове засідання сторони не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до наявних у матеріалах справи заяв представника заявників та представника Компанії, просили слухати справу за їх відсутності.

В силу ч.2 ст.372 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши письмові докази у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду вказаним положенням закону в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що керівник Первинної профспілкової організації моряків Профспілки робітників морського транспорту України - ОСОБА_23, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6., ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову про стягнення заборгованості по заробітної плати у вигляді арешту морського судна для забезпечення морської вимоги до компанії «Saluta Shipping Ltd» (а.с.2-7).

Мотивуючи доводи посилався на не виконання компанією «Saluta Shipping Ltd» мирової угоди укладеної між ними в процесі розгляду цивільної справи 487/1858/16-ц за позовом Первинної профспілкової організації моряків профспілки робітників морського транспорту України в інтересах інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до компанії «Saluta Shipping Ltd» про стягнення заробітної плати.

В порядку підготовки справи до розгляду, судом апеляційної інстанції витребувано та досліджено матеріали вищезазначеної цивільної справи.

Як вбачається з матеріалів справи №487/1858/16-ц, що у квітні 2016 року керівник Первинної профспілкової організації моряків профспілки робітників морського транспорту України в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 звернувся до суду з позовом до компанії «Saluta Shipping Ltd» про стягнення заробітної плати.

Зі змісту позовної заяви та наданих документів вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 перебували у трудових відносинах з компанією «Saluta Shipping Ltd»

Посилаючись на те, що власник судна має перед ними заборгованість по заробітній платі та з 01 грудня 2015 року перестав закуповувати для судна продукти харчування, питну воду та інше необхідне технічне постачання, що змусило їх тратити власні кошти. Крім того, вказують, що вищезазначені обставини завдали їм моральної шкоди. А тому, просили їх позовні вимоги задовольнити.

В ході розгляду справи, 02 липня 2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва постановлено ухвалу, якою визнано мирову угоду, відповідно до якої відповідача зобов`язано протягом 8-ми банківських днів з дати укладення мирової угоди, перерахувати на користь Позивачів 70% від суми заборгованості, що дорівнює 147 187,60 дол. США та протягом 4-х місяців з дати укладення мирової угоди та затвердження її судом перерахувати на користь позивачів залишок грошових коштів в розмірі 30% від суми заборгованості, що дорівнює 63 080,40 дол. США.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_23 вказував та це підтверджується матеріалами справи, що 31 серпня 2018 року між ним, як представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та компанією SALUTA SHIPPING LIMITED, компанією BINARTA CORPORATION на виконання затвердженої судом мирової угоди, укладено боргове зобов`язання, відповідно до якого сторони встановили 6-місячний термін погашення заборгованості, починаючи з листопада 2018 року (а.с.24).

Вказуючи, що зазначені вимоги становлять морську вимогу відповідно до актів міжнародного права, які ратифіковані Україною, норм національного законодавства та посилаючись на ч. 6 ст. 431ЦПК України, просив про здійснення арешту належного компанії "SALUTA SHIPPING LTD" морського судна, яке перебуває на території, на яку розповсюджується юрисдикція Корабельного районного суду м. Миколаєва, на забезпечення морської вимоги.

Відповідно до положень ч.6 ст.431 ЦПК України за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених ст.150 цього Кодексу.

Будь-яких інших положень, які б визначали форму і зміст заяви про забезпечення виконання рішення суду, умови та правила застосування таких заходів, порядок розгляду заяви процесуальний закон не містить.

За таких обставин з огляду на те, що спірні відносини не врегульовані законом, апеляційний суд відповідно до приписів ч.9 ст.10 ЦПК України застосовує закон, який регулює подібні за замістом відносини (аналогія закону), а саме - відносини щодо забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Підстави забезпечення позову у цивільному процесі визначені ст. 149 ЦПК України, а саме - суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частини 1, 2 ст. 149 ЦПК України).

За такого інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним з видів забезпечення позову є арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Відповідно до п.п. m п. 1 ст. 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10 травня 1952 р., ратифікованої Законом України від 7 вересня 2011р. (далі - Конвенція), морська вимога означає вимогу, що виникає, зокрема, із заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу.

Згідно п. 2 цієї ж статті Конвенції арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Аналогічні положення містяться у статтях 41 та 42 Кодексу торговельного мореплавства України (далі - КТМ України). Зокрема п. 16 ст. 42 зазначеного Кодексу передбачено, що судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, серед яких - вимога у зв`язку з заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені.

Відповідно до ст. 43 КТМ України передбачено, що будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів також закріплено у ст. 4 ЦПК України.

Крім того, право на ефективний засіб юридичного захисту передбачене ст.13 вказаної Конвенції.

При цьому ч.6 ст. 431 ЦПК України, яка передбачає можливість вжиття судом за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, заходів, передбачених ст.150 ЦПК України, має спільну правову природу та спільну правову мету із процесуальними нормами, що регулюють питання забезпечення позову, оскільки вони спрямовані на збереження статус-кво між сторонами та забезпечення можливості виконання рішення суду.

До такого висновку суд приходить, системно проаналізувавши зміст вказаних норм права, їх розміщення у відповідних розділах ЦПК України.

При цьому застосування приписів ч.6 ст. 431 ЦПК України до ухвали про затвердження мирової угоди є можливим, зокрема, і з огляду на положення ч.2 ст. 208 ЦПК України, якою встановлено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, з матеріалів справи вбачається наявність морської вимоги, що може бути підставою для накладення арешту на морське судно, але за умови дотримання заявником вимог процесуального законодавства України.

Разом з тим, задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції дійшов висновку, що вказана заява підсудна саме Корабельному районного суду м. Миколаєва, оскільки судно "PALLADIY" (ІМО № 8856261), яке належить Компанії "SALUTA SHIPPING LTD" буде знаходитись в акваторії СМП «Ольвія».

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується з наступних підстав.

При зверненні з даною заявою, представник заявників - ОСОБА_23 , на підтвердження прямування судна до акваторії СМП «Ольвія» долучено лист голови Професійної спілки робітників морського транспорту України - ОСОБА_24 від 06 квітня 2020 року, відповідно до якого судно " PALLADIY ", прапор Камерун ІМО № 8856261, прямує до СМП «Ольвія». Вказана інформація отримана ним від диспетчера служби підприємства «ДП «Стивідорна компанія» «Ольвія» ( а.с.14).

Проте, даний лист не є тим документом, який може підтвердити місце знаходження або направлення судна.

При поданні апеляційної скарги, компанією «Saluta Shipping Limited» надано коносамент оформлений 02 квітня 2020 року, із змісту якого вбачається, що цього ж дня судно " PALLADIY » був завантажений товаром у порту м.Бургас, Болгарія та прямує до Дніпропетровського річкового порту (Україна) ( а.с.53,54, 55).

Для входження в територіальні води України судно отримало одноразовий дозвіл від Державної служби морського та річкового транспорту України №67 від 02 квітня 2020 року, яким дозволено захід та швартування до гідравлічних споруд філії «Дніпропетровського річкового порту» ПрАТ АСТ «Укррічфлот»( а.с.56).

Як вбачається із наданої копії проформи, яка містить попередню інформацію, що передається суднами щодо входження судна до певного порту на шляху до порту прямування, то і з 6 вказаних портів, до яких повинно було заходити судно « PALLADIY » до заходу у Херсонський морський порт ( розташований на правому березі річки Дніпро), відомості про входження до Спеціалізованого морського порту «Ольвія» (розташований у м. Миколаїв, на лівому березі річки Південний Буг) відсутні ( а.с.58,59).

Згідно з відповіддю Чорноморсько-Азовського міжрегіонального управління Державної служби морського та річкового транспорту України від 13 квітня 2020 року №40/14/12-20, судно " PALLADIY " прибуло до Херсонського морського порту 06 квітня 2020 року об 10 год 55 хв. (а.с.57).

Після проходження митного та прикордонного контрою судно прямувало з Херсонського морського порту до порту розвантаження Дніпропетровський річковий порт.

Такі обставини підтверджуються відомостями із судового журналу судна станом на 06, 07 та 08 квітня 2020 року.

08 квітня 2020 року судно пришвартувалося до гідравлічних споруд філії «Дніпропетровський річковий порт» ПрАТ АСТ «Укррічфлот». Отже, судно " PALLADIY ні 06 квітня 2020 року , ні 07 квітня 2020 року не виходило із гирла Дніпра.

Зважаючи на викладене, судно не заходило і не прямувало в СМП «Ольвія», оскільки цей порт не лежить на шляху з Херсонського морського порту до порту розвантаження судна.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції не встановив на підставі належних, допустимих та достовірних доказів місцезнаходження та напрямок руху судна на день звернення до суду заявників із заявою про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.5 ст.30 ЦПК України міститься вказівка щодо виключної підсудності справ про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги. Такі справи мають розглядатись судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно або до якого прямує, або порту реєстрації судна.

За таких обставин, прийняття до розгляду Корабельним районним судом м. Миколаєва заяви про накладення арешту на судно, яке на день звернення до суду ( 07 квітня 2020 року), а також на день постановлення оскаржуваної ухвали (08 квітня 2020 року) знаходилось на шляху з Херсонського морського порту до порту розвантаження Дніпропетровський річковий порт, тобто в екваторії річки Дніпро, суперечить вимогам ч.5 ст.30 ЦПК України.

Отже, заява про накладення арешту на судно розглянуто судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Положеннями ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала про забезпечення позову подальшому провадженню не перешкоджає, а відтак немає підстав для направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

За приписами ч.1 ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

В той же час, ухвала по даній справі не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи по суті, а відтак відсутні підстави для застосування вимог ст.378 ЦПК України

Зважаючи на вищенаведене, ухвала суду, яка постановлена з порушенням вимог процесуального закону, підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 367, 368,374, 376,381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу компанії «Saluta Shipping Limited» задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2020 року скасувати.

У задоволені заяви керівника Первинної профспілкової організації моряків Профспілки робітників морського транспорту України Мощенко Вадима Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна для забезпечення морської вимоги до компанії «Saluta Shipping Ltd» про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 28 травня 2020 року.