Справа №485/217/18
Провадження № 4-с/485/9/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

за участю скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Снігурівський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання незаконним розрахунку заборгованості по сплаті аліментів,

встановив:

12 травня 2020 року боржник ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження № 56380373 з примусового виконання виконавчого листа №485/217/18, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 04 травня 2018 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) батька, починаючи з 14 лютого 2018 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати незаконним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 06 та від 22 травня 2020 року, посилаючись на невірне визначення суми заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем, що стало підставою для необґрунтованого обмеження його у праві керування транспортними засобами, арешту коштів.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав.

Представник Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Танковська Ю.В. у судове засідання не з`явилася, надала заперечення на скаргу, згідно з якими просила скаргу ОСОБА_1 розглядати у її відсутність та залишити її без задоволення, оскільки розрахунок заборгованості, який просить визнати незаконним скаржник, проведений відповідно до п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, з урахуванням у тому числі інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості, яка надається Головним управлінням статистики у Миколаївській області за квартал. На момент проведення попереднього розрахунку інформація про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості за ІІ квартал 2018 року ГУ статистики у Миколаївській області надана не була, тому для обрахунку застосовувались дані про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості за І квартал 2018 року. Крім того, у попередньому розрахунку заборгованості застосовувався розмір 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тоді як при розрахунку заборгованості 06 травня 2020 року приймалися 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджені згідно з рішенням суду. Під час розрахунку заборгованості 06 травня 2020 року боржнику помилково було зараховано сплату 4600грн. у серпні 2018 року, тоді як вказана сума сплачена у серпні 2019 року. Також виконавцем не вказано про сплату боржником коштів у сумі 266,68грн. Станом на 22 травня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментам становить 54059,50грн.

Стягувач також не з`явилася у судове засідання, про причини неявки суд не повідомила.

Судом ухвалено про розгляд скарги у відсутність нез`явившихся учасників справи.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, цивільної справи №485/217/18 (провадження № 2/485/284/18), виконавчого провадження №56380373, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що на виконанні Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 56380373 з примусмового виконання виконавчого листа №485/217/18, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 04 травня 2018 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2018 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Постановами головного державного виконавця Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Столярик А.О. від 25 липня 2018 року, у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір згідно з розрахунком від 25 липня 2018 року за період з 14 лютого 2018 року по 01 липня 2018 року у сумі 7485,07грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, встановлено тимчасове обмеження щодо ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в установах ПАТ КБ "Приватбанк", ПАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ "Райффайзен Банк України" та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах, зробленого начальником Снігурівського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_3 розмір боргу по аліментах ОСОБА_1 станом на 01 травня 2020 року становить 54059,50грн

Відповідно до частини другої статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5,виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. розрахунок заборгованості обчислюється на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості (вказана інформація надається Головним управлінням статистики у Миколаївській області, інформація про середню заробітну плату надається за квартал); інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно до оскаржуваного розрахунку, останній зроблений на підставі даних Головного управління статистики у Миколаївській облаті за середнім заробітком по Снігурівському районі, оскільки заробіток боржника невідомий та з урахуванням 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір заборгованості обчислений державним виконавцем, ОСОБА_1 оскаржує лише з посиланням на те, що станом на 01 липня 2018 року він не мав заборгованості. Проте власних розрахунків заборгованості по аліментам та інших доводів щодо неправильності розміру заборгованості скаржник не надав. Навпаки зазначив, що всі сплачені ним кошти аліментів в розрахунок заборгованості державним виконавцем враховані.

Доказів щодо неврахування доходу боржника, а також відомостей про погашення боргу під час складання державним виконавцем розрахунку по аліментах матеріали справи не містять.

Натомість скаржник не довів, що він як боржник у виконавчому провадженні із стягнення аліментів станом на день проведення розрахунків не мав заборгованості зі сплати аліментів.

Помилкове зарахування державним виконавцем на сплату боржником коштів у сумі 4600грн. та незарахування коштів у сумі 266,68грн. в розрахунок не свідчить про його незаконність.

Згідно з ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, враховуючи, що за боржником рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей, розмір якої не спростовано, вимоги про визнання незаконним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів є безпіставними, та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 448, 449 ЦПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Снігурівський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання незаконним розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, з урахуванням п. 3 розділу ХІІ "Прикінцевих положень" ЦПК України.

Суддя

Дата складання ухвали 26.05.2020.