Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/733/20

Провадження № 2/338/333/20

28 вересня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Рибки Л.Я.,

з участю секретаря Полек Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання останніх такими, що втратили право на користування належним йому (позивачу) жилим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в якому відповідачі зареєстровані.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також зареєстровані відповідачі - його рідна сестра ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 . В жовтні 1994 року відповідачка разом з сином виїхала на постійне місце проживання до Німеччини. В той же час в добровільному порядку знятись з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 відповідачі не бажають. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачами житлової площі на період їх відсутності не існує, перебування останніх на реєстраційному обліку у належному йому будинку порушує та обмежує його права як власника нерухомості.

З огляду на викладене, просить суд ухвалити рішення про визнання відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування зазначеним житлом.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. 14 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву, в якій просить позов задоволити, справу розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, стягувати з відповідачів судові витрати не бажає.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. 14 вересня 2020 року до суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову, оскільки тривалий час не користується будинковолодінням по АДРЕСА_1 , так як впродовж 25 років проживає за межами України. Справу просить розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову, адже тривалий час проживає за кордоном та не користується житлом по АДРЕСА_1 .

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, з огляду на подані суду відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заяви про визнання ними заявлених вимог, оскільки підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод чи законних інтересів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, це право закріплено в Конституції України та в ч. 1 ст. 321 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України з урахуванням ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Цивільним Кодексом України передбачена спеціальна норма для визнання членів сім`ї власника такими, що втратили право користування житловим приміщенням (ч. 2 ст. 405 ЦК України), яка підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168211434 від 28 травня 2019 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності (розмір частки - 1/1) належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , загальною площею 68 кв.м, житловою площею - 37, 3 кв.м. До складу домоволодіння також входять: погріб та 1/2 криниці (а.с. 4-6, 7).

Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 також зареєстровані відповідачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним на праві власності ОСОБА_1 домоволодінням понад 1 рік не користуються.

Факт відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понад один рік в належному позивачу будинку з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 , де останні зареєстровані, підтверджується, зокрема, актом, складеним комісією Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, від 09 липня 2020 (а.с. 10).

Зазначена обставина не оспорюється й відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в надісланих на адресу суду заявах підтвердили, що проживають за межами України та більше одного року не користується домоволодінням АДРЕСА_1 , що належить позивачу у справі ОСОБА_1 .

Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що відповідачі у житлі за адресою: АДРЕСА_1 відсутні з поважних причин.

З огляду на те, що відповідачі не користуються належним на праві приватної власності ОСОБА_1 будинковолодінням більше одного року, домовленість між власником житла та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про збереження за останніми права користування житлом на період їх перебування поза межами країни відсутня, в добровільному порядку відповідачі знятись з реєстрації місця проживання наміру не виявляють, перебування останніх на реєстраційному обліку у вказаному житлі порушує та обмежує права і охоронювані законом інтереси його власника, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог позивача про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом - будинковолодінням по АДРЕСА_1 .

Судові витрати у справі залишити за позивачем, оскільки він не бажає стягувати такі з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України, ст.ст. 141, 206, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.Я. Рибка