Єдиний унікальний номер 226/2968/19
Номер провадження 22-ц/804/1509/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 226/2968/19

Номер провадження 22-ц/804/1509/20

06 травня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

секретар судового засідання Ротар Я.Б.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» третя особа: Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

представник відповідача: Тришкін Дмитро Володимирович

представник відповідача: Пишна Вікторія Григорівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

- за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське»

на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 30 січня 2020 року, вступну та резолютивну частину якого складено суддею Рибкіним О.А. в м. Мирноград в приміщенні Димитровського міського суду Донецької області 30 січня 2020 року, час ухвалення рішення суду не зазначено, повний текст складено 04 лютого 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 травня 2001 року він був прийнятий до ВАТ «ВК Шахта «Красноармійська-Західна», яке було з часом реорганізовано в ПрАТ «ШУ «Покровське», на посаду машиніста гірничо-виймальних машин та перебував у трудових відносинах з відповідачем до 03.05.2015 року. Наказом №683ку від 07.05.2015 року його було звільнено. На час звільнення відповідач не провів остаточного розрахунку з ним, бо вважав що відсутня заборгованість з заробітної плати. Тому між сторонами виник спір. Постановою Донецького апеляційного суду від 25.09.2019 року було задоволено апеляційну скаргу, скасовано рішення Димитровського міського суду Донецької області від 30.11.2016 року, його позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» заробітну плату в розмірі однієї гривні.Тому він вважає, що наявні підстави для застосування до відповідача санкцій, передбачених статтею 117 Кодексу законів про працю України.

З урахуванням викладеного, просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.05.2015 року по 31.12. 2017 року та стягнути понесені ним судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

30 січня 2020 року рішенням Димитровського міського суду Донецької області позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське, третя особа: Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено, стягнуто з відповідача:

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.05.2015 по 31.12.2017 у розмірі 362 781 (триста шістдесят дві тисячі сімсот вісімдесят одна) грн. 30 коп.

- судовий збір в розмірі 3 627 (три тисячі шістсот двадцять сім) грн. 81 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

04 березня 2020 року не погодившись із вказаним рішенням представником відповідача подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позивачу відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Посилаючись на норми законодавства зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, оскільки, якщо заробітна плата відповідачем була утримана з працівника, то вона була і нарахована і сплачена працівнику, але в силу приписів законодавства про виконавче провадження цю суму було перераховано на користь іншої особи на утримання дитини. Таким чином, утримавши аліменти і перерахувавши їх за призначенням, підприємство виплатило зарплату.

Зазначив, що звертатись за захистом своїх прав позивач повинен був до іншого відповідача, а саме до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

При винесенні рішення судом першої інстанції не було взято до уваги докази та аргументи відповідача та третьої особи. Висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначив, що деякі висновки суду засновані на тому, що суд порахував обставини справи встановленими іншим рішенням суду, але фактично згідно з іншим рішенням суду ці обставини не є такими, що встановлені.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

15 квітня 2020 року від представника позивача, адвоката Сакуна В.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просить відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Зазначив, що тези апеляційної скарги відповідача містять лише загальне непогодження із тим, що стягується з відповідача певна сума грошей, вона не спростовує законних висновків рішення суду першої інстанції.

Аналізуючи рішення судів вищих інстанцій зазначив, що суд першої інстанції вірно визначився із характером утриманої заробітної плати та вірно застосував санкції, передбачені трудовим законодавством (а.с.174-176).

21 квітня 2020 року від представника відповідача - Пишної В.Г. надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги з урахуванням заперечень позивача проти доводів апеляційної скарги в яких вона зазначила, що їх аргументи стосовно стягнення аліментів за виконавчим листом та заборгованості за виконавчим провадженням підтверджується довідками, наданими до матеріалів справи та поясненнями третьої особи.

Стосовно тверджень позивача про те, що діям державного виконавця суд вже надав

оцінку у справі № 226/1214/16 не знайшовши порушень є такими, що не відповідають обставинам справи, оскільки в рішенні суду про оцінку дій державного виконавця взагалі нічого не сказано.

Щодо аргументу про співмірність, він спростовується висновками Великої Палати Верховного суду у справі № 761/9584/15-ц від 26.06.2019 року.

Від представника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.214-215).

Представники відповідача Тришкін Д.В. та Пишна В.Г. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та пояснили, що підприємство своєчасно розрахувалось з позивачем при звільненні. Спор виник з приводу перерахування заборгованості з аліментів. Тому правових підстав для стягнення з підприємства середнього заробітку не має.

Позивач та його представник, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.208-213), у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Позивач з 21.05.2001 року по 03.05.2015 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював машиністом гірничо-виймальних машин 5 та 6 розряду підземним, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.7-8).

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 30.11.2016 року по справі № 226/1214/16-ц у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», треті особи: державний виконавець Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Колесник Ольга Володимирівна, ОСОБА_5 , про стягнення заробітної плати було відмовлено (а.с.9-10).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 07.02.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 30.11.2016 року по справі № 226/1214/16-ц було відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.14-15).

Постановою Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного цивільного суду від 10.07.2019 року по справі № 226/1214/16-ц було частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 07.02.2017 року та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Також вказаним рішенням касаційного суду було встановлено, що в травні 2015 року ОСОБА_1 було нараховано компенсацію за невикористані дні відпустки при звільненні у сумі 11121,76 грн., з яких було утримано аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 5375,54 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та довідкою-розрахунком Красноармійського (Покровського) міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 23.09.2016 року, чим було порушено п.2 ч.1 ст.73 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції діючій на момент звільнення позивача) (а.с.20-25).

Постановою Донецького апеляційного суду від 25.09.2019 року по справі № 226/1214/16-ц було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано рішення Димитровського міського суду Донецької області від 30.11.2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», треті особи: державний виконавець Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Колесник Ольга Володимирівна, ОСОБА_5 , про стягнення заробітної плати задоволено, стягнуто з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 утриману заробітну плату в розмірі 1 гривня. Також вказаним рішенням апеляційного суду було встановлено, що в травні 2015 року ОСОБА_1 було нараховано компенсацію за невикористані дні відпустки при звільненні у сумі 11121,76 грн., з яких було утримано аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 5375,54 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та довідкою-розрахунком Красноармійського (Покровського) міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 23.09.2016 року, тобто ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» було здійснено утримання з суми компенсації за невикористану відпустку нараховану у травні 2015 року на погашення аліментів на користь ОСОБА_1 у розмірі 5375,54 грн., що є порушенням п.2 ч.1 ст.73 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент звільнення позивача) (а.с.26, 118-120).

Згідно довідки ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 08.10.2019 середньоденна заробітна плата позивача на час звільнення становила 543,90 грн. (а.с. 42).

Згідно постанови державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Колесник О.В. від 24.12.2013 було звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 в ПАТ «ШУ «Покровське» на підставі виконавчого листа № 2-1710//1998, виданого 02.04.2013 Димитровським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державним виконавцем було постановлено проводити утримання з усіх видів заробітку (доходу) боржника після відрахування податків в розмірі 50% до погашення заборгованості, а потім згідно виконавчого листа (1/4 частина), заборгованість нараховувати з 23.12.2013 (а.с.72).

Згідно довідки ПАТ «ШУ «Покровське» в травні 2015 року ОСОБА_1 отримав доход в загальній сумі 29078,21 грн., з яких 2027,07 - лікарняний лист за рахунок підприємства, 15929,38 грн. - лікарняний лист за рахунок ФСС ТВП, 11121,76 грн. - компенсація за невикористану відпустку (26 днів), з цих сум підприємством було утримано ЄСВ, ПДФО - 5457,20 грн. та аліменти в сумі 5375,54 грн. (3124,81 грн. + 1049,38 грн. + 1201,35 грн. = 5375,54 грн.) (а.с.71).

Згідно довідки-розрахунку державного виконавця Красноармійського (Покровського) міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23.09.2016 року у травні 2015 року ОСОБА_1 підприємством ПАТ «ШУ «Покровське» було нараховано компенсацію при звільненні та боржником сплачено аліменти у розмірі 5375,54 грн. (а.с.69-70).

Також згідно довідки ПАТ «ШУ «Покровське», яка знаходиться в матеріалах справи № 226/1214/16-ц і яка була оглянута судом, в травні 2015 року ОСОБА_1 отримав доход - компенсацію за невикористану відпустку в сумі 11121,76 грн. та в цьому місяці з нього були утримані аліменти в сумі 5375,54 грн. (а.с.50 справи № 226/1214/16-ц).

При описаних обставинах судом першої інстанції позовні вимоги були задоволені та стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.05.2015 по 31.12.2017 у розмірі 362 781 (триста шістдесят дві тисячі сімсот вісімдесят одна) грн. 30 коп.

Але з таким рішенням суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.

Аналізуючи постанову Донецького апеляційного суду від 25 вересня 2019 року, якою з відповідача на користь позивача стягнуто 1 гривню (яку суд першої інстанції вважає преюдиційною у даному спорі) слід зазначити, що цією постановою встановлено, що відповідач в порушення пункту 2 частини 1 статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла на момент звільнення позивача) безпідставно здійснив утримання 5375, 54 грн. з компенсації за невикористану відпустку позивача в рахунок сплати аліментів.

Тобто вказаним судовим рішенням не встановлено вини підприємства у затримці виплати заробітної плати (сум, що підлягають сплаті при звільненні). На момент звільнення підприємство повністю розрахувалось з позивачем, а з приводу перерахування аліментів виник спір, який розглядався судами.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Попередніми судовими рішеннями було встановлено, що з позивачем своєчасно повний розрахунок при звільненні.

Грошей, що належать позивачу, але залишились на підприємстві з його вини не існує.

Навіть утримані аліменти були перераховані.

Таким чином, по даній справі не має вини підприємства з приводу несвоєчасного розрахунку при звільненні, що є обов`язковою підставою для застосування наслідків, передбачених ч.1 ст.117 КЗпП України.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результа-тами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуємо рішення - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

При зверненні до апеляційного суду зі скаргою відповідачем понесені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в розмірі 5441 (п`ять тисяч чотириста сорок одну) гривню 72 копійки, які підлягають стягненню з позивача.

Крім того, відповідачем (апелянтом по справі) помилково повторно сплачено судовий збір відповідно до платіжного доручення № 1417 від 30 березня 2020 року, який треба повернути Приватному акціонерному товариству «Шахтоуправління «Покровське» у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» задовольнити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 30 січня 2020 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 5441 (п`ять тисяч чотириста сорок одну) гривню 72 копійки.

Сплачений судовий збір у розмірі 5441 (п`ять тисяч чотириста сорок одну) гривню 72 копійки копійок, відповідно до платіжного доручення № 1417 від 30 березня 2020 року, повернути Приватному акціонерному товариству «Шахтоуправління «Покровське» у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 7 травня 2020 року.

Судді: