ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 622/409/19

Провадження № 22-ц/818/1654/20

17 березня 2020 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Золочівська селищна рада Харківської області,

інші учасники справи:

третя особа: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Золочівської селищної ради Харківської області на додаткове рішення Золочівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року, ухвалене у складі судді Чернової О.В.,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 2-5).

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 28.11.2019 (а.с. 189-192) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, яким стягнути з Золочівської селищної ради Харківської області судового збору в розмірі 3838 грн 59 коп, сплачений при подачі позовної заяви.

Заява обгрунтована тим, що судом в порушення норм цивільного процесуального законодавства при ухваленні рішення не вирішене питання про розподіл судових витрат. Хоча між сторонами у справі не укладалася мирова угода, а відповідач не надавав заяв про визнання позову, тому підстав для не стягнення з відповідача сплаченого судового збору чи зменшення його розміру в суду не було.

Додатковим рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року з Золочівської селищної ради Харківської області на користь ОСОБА_1 стягнути судовий збір у розмірі 3838 грн 59 коп. (а.с. 206-207).

Суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 рішенням суду були задоволені в повному обсязі, при подачі позову він сплатив судовий збір у розмірі 3838 грн 59 коп., тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

У січні 2020 року Золочівська селищна рада Харківської області подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати додаткове рішення суду від 18.12.2019, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у стягненні судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом не через порушення Золочівською селищною радою Харківської області його прав, а через неможливість нотаріального оформлення спадкових прав на будинок. Позов викликаний не оформленням ОСОБА_3 права власності на збудований будинок АДРЕСА_1 , в чому вина органу місцевого самоврядування відсутня. Стягнення судового збору з відповідача завдасть шкоди інтересам територіальної громади, оскільки судовий збір сплачуватиметься за рахунок коштів місцевого бюджету. Під час розгляду справи в суді Золочівська селищна рада Харківської області не заперечувала проти заявленого ОСОБА_1 позову, надавала відповіді на листи та запити суду з метою пришвидшення судового розгляду. Тому суд при ухваленні додаткового рішення помилково не врахував диспозитивність норм про стягнення судового збору і стягнув судовий збір із відповідача.

ОСОБА_1 у відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечив, послався на те, що апеляційна скарга не містить посилань на норми права, що порушені судом при ухвалення додаткового рішення. Також відзив містить виклад обставин, якими позивач обґрунтував заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судом і вбачається із матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом ОСОБА_1 сплатив 3838 грн 60 коп. судового збору (а.с. 1).

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 28.11.2019 (а.с. 189-192) позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановивши, що при винесенні рішення судом першої інстанції від 28 листопада 2019 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви. Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, отже витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів визнання заявленого ОСОБА_1 позову Золочівською селищною радою Харківської області або укладення між сторонами мирової угоди, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 22 травня 2019 року у справі № 641/1660/18 (провадження № 61-2966св19) та від 27 січня 2020 року у справі № 642/4402/17 (провадження № 61-45118св18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Тому апеляційну скаргу Золочівської селищної ради Харківської області належить залишити без задоволення, додаткове рішення Золочівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 383, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Золочівської селищної ради Харківської області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Золочівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 березня 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний