Справа № 296/1481/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання Івашко Т.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у залі судових засідань в м. Житомирі цивільну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 в особі командира ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування позову зазначили, що станом на 04 січня 2020 року за колишнім військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 рахується дебіторська заборгованість за завдані державі збитки в сумі 59374,52 грн.

Відповідно до акту службового розслідування від 27.11.2019 року за вх.№2806 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 27.11.2019 року за №495 встановлено, що військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 , допустив втрату інвентарного майна речової служби тилу військової частини НОМЕР_1 , а саме бронежилету «Корсар» в комплекті, через неналежне виконання службових обов`язків та особисту недисциплінованість.

Відповідачу було направлено ухвалу суду від 10.02.2020 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Частина 2 статті 274 ЦПК України вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків».

Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 59 374,52 грн.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 22 травня 2017 року був укладений Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України між Міністерством оборони України в особі командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2017 року за №99 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 було призначено на посаду навідника відділення вогневої підтримки взводу управління командира батареї 2 гаубичної самохідно - артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 та зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до Інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року за №232 (далі - Інструкція), Відповідачу було інвентарне майно особистого користування, а саме бронежилет «Корсар» в комплекті.

Положенням абзацу 2 п.1 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління.

Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Відповідно до розділу 1 пункту 4 Інструкції, речове майно за цільовим призначенням поділяється на майно поточного забезпечення, майно фонду зборів і майно непорушних запасів, а за використанням - на майно особистого користування та інвентарне майно.

Інвентарне майно - це предмети військової' форми одягу, взуття, спорядження, технічні засоби речової служби, обладнання, намети, брезенти, контейнери та інше устаткування, яке є власністю військової частини та використовується особовим складом тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення бойового чергування, варти тощо.

Відповідно до розділу 1 пункту 8 Інструкції, військовослужбовцям речове майно особистого користування та інвентарне майно видається за встановленими нормами і порядком, визначеними цією Інструкцією.

Відповідно до розділу 4 пункту 1 Інструкції, до інвентарного майна належать:

теплі та постільні речі, табірні та спеціальні намети, спеціальний одяг та одяг для несення варти, льотно-технічне обмундирування, спеціальний одяг та спорядження для виконання спеціальних завдань, засоби індивідуального захисту, аеромобільне майно, санітарно-господарське майно, спортивний інвентар та музичні інструменти, брезенти, контейнери, спальні мішки та каремати.

Окремі предмети БЄК та предмети БСК належать до інвентарного майна (визначені в примітках норми забезпечення).

За нормою забезпечення БСК військовослужбовці Збройних Сил забезпечуються згідно зі штатними посадами.

Інвентарне майно видається тільки в тимчасове користування (експлуатацію).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 07.11.2019 року за №462 було прийнято рішення щодо звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем за вчинені військові адміністративні правопорушення.

Відповідно до рапорту командира взводу матеріального забезпечення старшини ОСОБА_4 від 22.11.2019 року за вх. №2463 було встановлено, що під час здавання посади та обхідного листа, Відповідач не здав на склад бронежилет «Корсар» в комплекті.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 22.11.2019 року за №488 було призначено службове розслідування за фактом втрати інвентарного майна речової служби солдатом ОСОБА_1 .

Відповідно до акту службового розслідування від 27.11.2019 року за вх.№2806 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 27.11.2019 року за №495 встановлено, що військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 , допустив втрату інвентарного майна речової служби тилу військової частини НОМЕР_1 , а саме бронежилету «Корсар» в комплекті, через неналежне виконання службових обов`язків та особисту недисциплінованість.

Відповідно до ч. 2 статті 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 3 жовтня 2019 року № 160-ІХ, особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Під час проведення службового розслідування втрачене майно вищезазначений військовослужбовець не відновив та від будь - яких пояснень з даного приводу відмовився.

З вищезазначеними актом службового розслідування та наказом командира військової частини Відповідач був ознайомлений відповідно до чинного законодавства 28 та 29 листопада 2019 року.

Відповідно до п. З статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ, вказано, що особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 2 листопада 1995р. за № 880 про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, засоби бронезахисту відшкодовуються у десятикратному розмірі.

Відповідно до довідки - розрахунок вартості нестачі речового майна №13 від 26.11.2019 року за вх. №2794 сума нестачі з урахуванням кратності, складає 64193, 40 грн. (шістдесят чотири тисячі сто дев`яносто три гривні сорок копійок).

Згідно цього Відповідача було притягнуто до дисциплінарної та підвищеної матеріальної відповідальності в сумі 64193, 40 грн. (шістдесят чотири тисячі сто дев`яносто три гривні сорок копійок).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.11.2019 року за №241 Відповідача було звільнено з військової служби у запас відповідно до пп. «ж», п. 2, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХП, (систематичне невиконання умов контракту'

військовослужбовцем) та надана вказівка на відрахування з розрахунку 20% від грошового забезпечення з втрачене майно.

Відповідно до п.1 статті 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ, вказано, що стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.

Відповідно до цього, згідно звіту про здійснення відрахування та виплати військової частини НОМЕР_1 відносно Відповідача було утримано 4818,88 грн. (чотири тисячі вісімсот вісімнадцять гривень вісімдесят вісім копійок) боргу за нестачу інвентарного майна відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.11.2019 року за №495.

Відповідно до Книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 за інв.№176 за Відповідачем рахується дебіторська заборгованість перед державою, в особі військової частини НОМЕР_1 в сумі 59374,52 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч триста сімдесят чотири гривні п`ятдесят дві копійки).

Згідно договору про повну матеріальну відповідальність, який було укладено між військовою частиною НОМЕР_1 в особі командира військової частини підполковника ОСОБА_3 та Відповідачем 20 червня 2018 року, за вх. №1207 від 04.07.2018 року, з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей, що належать військовій частині НОМЕР_1 та/або Міністерству оборони України, між військовою частиною НОМЕР_1 з одного боку та Відповідачем з іншого, який взяв на себе матеріальну відповідальність за матеріальні цінності, що передані йому з прийняттям посади, а також ті, що надходять йому під звіт протягом усього терміну дії Договору і у випадку виявлення нестачі матеріальних цінностей, наднормованого природного зменшення або їх псування з його вини, Відповідач зобов`язаний відшкодувати та нести відповідальність згідно чинного законодавства, вартість зіпсованих або тих, яких не вистачає матеріальних цінностей. Вартість матеріальних цінностей, яких не вистачає, стягується за діючими роздрібними цінами та відповідно до кратності. Списання матеріальних цінностей у разі їх псування, втрати чи інших причин, допускається лише за відсутності вини і за умови оформлення цих втрат актами у встановленому порядку і в установлені строки.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 3 жовтня 2019 року № 160-ІХ, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Згідно цього, військовою частиною НОМЕР_1 , в межах досудового врегулювання спору, на адресу Відповідача було направлено листа за вих. №3487 від 05.12.2019 року з проханням відшкодувати заборгованість у добровільному порядку перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок військової частини НОМЕР_1 за вказаними реквізитами.

Однак, станом на 04 січня 2020 року, Відповідач не відшкодував заборгованість та не вказав про причини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 65 від 03.02.2020 р.

Оскільки позовну заяву задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 91Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Інструкцією про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016 р.,ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст.ст.12,13,81,247,263-265,273,279,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 59 374,52.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач Військова частина НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , рах. UA4099310, Державна казначейська служба України м. Київ, МФО № 820172.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю. І. Драч