Справа № 310/8975/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Троценко Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Корнієнко М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 21.09.2009 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 6900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Вказує, що 31.07.2017 року позивачем була направлена претензія кредитора до Бердянської міської державної нотаріальної контори, на яку 21.08.2017 року було надано інформацію про те, що спадкоємці померлого ОСОБА_4 із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались.

Зазначає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

03.03.2019 року до спадкоємця було направлено лист-претензію, яку не було виконано.

Станом на дату смерті загальна сума заборгованості за кредитом становить 5890,11 грн.

Посилаючись на ст. 526, 527, 530, 1054, 1218, 1219, 1268-1270, 1273, 1282 ЦК України, представник банку просив стягнути з відповідачів вказану вище заборгованість та понесені судові витрати.

Представник позивача Савіхіна А.М. ( за довіреністю) у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі, в якому у разі неявки відповідачів в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 71).

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв не надали, відзиви на позов не надходили.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, судом встановлено наступне.

21.09.2009 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 6900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_4 своєчасно не повернув АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.05.2017 р. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами ст. ст.1216, 1218ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.5 ч.1ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За положеннями ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця.

Проте позивач в своїй позовній заяві як на підставу для задоволення позову посилається на те, що відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину і повинні нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця.

Відповідно до ч.2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідачів із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було.

Відповідно до інформації наданою Бердянською державною нотаріальною конторою № 644/02-14 від 09.04.2020 року, щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , 03.08.2017 р. до нотаріальної контори звернувся ПАТ КБ Приватбанк«, щодо наявності кредитної заборгованості. 15.08.2018 року ПАТ КБ Приватбанк повторно звернувся щодо наявності кредитної заборгованості. Заяв від інших спадкоємців спадкова справа не містить. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачі є спадкоємцями померлого з урахуванням відсутності в матеріалах справи відповідних документів.

Також позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності та вартості спадкового майна.

Згідно із 1, 5, 7ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 наведеної статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи наведені обставини, а саме відсутність підстав для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, позов АТ КБ «ПриватБанк» являється безпідставним, не доведеним в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 247, 265, 274-279 суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.05.2020 р.

Суддя: Т. А. Троценко