Дата документу 21.05.2020 Справа № 332/1939/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/1939/19 Головуючий у суді 1 інстанції: Марченко Н.В.
Провадження № 22-ц/807/1807/20
У Х В А Л А

21 травня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Полякова О.З., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2020 року по справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2020 року позов задоволено.

09 квітня 2020 року ОСОБА_1 , особа, яка не приймала участі у справі, подав апеляційну скаргу на вищезазначене рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначав, що ним заявлялось клопотання до суду першої інстанції, про залучення його в якості третьої особи. Клопотання обґрунтовано тим, що у серпні 2018 року скаржник придбав у ОСОБА_2 квартиру щодо якої нараховано борг за комунальні платежі. Вважає безпідставною відмову суду у задоволенні вказаного клопотання з підстав того, що ОСОБА_1 не надано доказів порушення його прав. Проте, станом на жовтень 2019 року Позивач нараховує йому заборгованість зі сплати за гарячу воду щодо якої звернувся з позовом до ОСОБА_2 . Тобто Концерн «Міські теплові мережі» має намір стягнути заборгованість двічі. Крім того, він звертався до відповідача з заявами про розподіл боргу та особистих рахунків, проте відповідач цього не зробив. У випадку якщо відповідач добровільно не внесе зміни стосовно розміру його боргу, ОСОБА_1 буде вимушений звертатися до суду з позовом про захист своїх прав. Таким чином, оскаржуване рішення впливає на його права та інтереси так як встановлені в ньому юридичні факти можуть бути використані для звернення до суду. Не залучивши його в якості третьої особи, суд позбавив ОСОБА_1 права на використання цих фактів.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки встановлено що предметом позову є стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Концерну «МТМ» за комунальні послуги, які надавалась за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 01 вересня 2014 року по 01 серпня 2018 року. Проте, скаржником не надано доказів того, що він має відношення до спірних правовідносин та того, що рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2020 року порушені його права. Роз`яснено ОСОБА_1 право подати до Запорізького апеляційного суду належні та допустимі докази, які підтверджують порушення його прав рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2020 року, яким було вирішено питання щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2

15 травня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків. Так, ОСОБА_1 зазначає, що згідно рахунку на сплату житлово-комунальних послуг за березень 2020 року (а.с. 73) він, як власник квартири за адресою АДРЕСА_1 має заборгованість перед Концерном «Міські теплові мережі» за гарячу воду у розмірі 30500,43 грн., проте з урахуванням того, він є власник цієї квартири 20 місяців та щомісячним нарахуванням, заборгованість не може перевищувати 7580,20 грн. Таким чином, до його заборгованості додана заборгованість ОСОБА_2 . Скаржник зазначає, що юридичний факт наявності заборгованості за гаряче водопостачання власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 та факт того, хто є боржником, встановлюється при розгляді цієї справи, проте в силу вимог ст. 54 ЦПК України, в разі незалучення його до участі у справі, він не зможе використовувати встановлені юридичні факти в іншому спорі.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Частина 1 ст. 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення порушує їх права чи покладає на них додаткові обов`язки, що у будь-якому випадку тягне несприятливі наслідки для цих осіб.

Разом із тим, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15 та від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1844цс16, висновок про відсутність у особи права на оскарження рішення суду першої інстанції на тій підставі, що суд не вирішував питання про його права та обов`язки, може бути зроблений лише після з`ясування, яким чином вказане рішення впливає на обсяг прав, інтересів чи обов`язків особи, яка подала апеляційну скаргу.

З урахуванням вищенаведеного, судом було надано скаржнику строк для подання належних доказів на підтвердження того, що оскаржуваним рішенням було вирішено питання щодо його прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків.

Проте, скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оскаржуваним рішенням суду вирішувались питання щодо його прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків. Так, матеріали справи не містять, та не надано ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції, доказів на підтвердження права власності на квартиру, щодо якої нараховано борг за комунальні платежі. В матеріалах справи також відсутні відомості що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують будь-які договірні зобов`язання, на які посилається скаржник.

Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 у даній справі не вирішувалися.

За змістом ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Положеннями ст. 357 та ст. 358 ЦПК України визначено підстави, за яких апеляційний суд не приймає до розгляду і повертає апеляційну скаргу, та відповідно відмовляє у відкритті апеляційного провадження в справі. Однак, в них не передбачено процесуальні дії апеляційного суду у разі, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не брала участь у справі і суд не вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Разом з тим, згідно п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після його відкриття за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки спірні відносини не врегульовані законом, застосуванню підлягають норми ст. 358 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, що регулюють подібні за змістом відносини (аналогія закону), а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 352, 358, 362 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2020 року по справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: О.З.Поляков