Справа №132/967/20
Провадження №2-о/132/58/20
Ухвала

Іменем України

"19" березня 2020 р. м.Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., розглянувши заяву Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИВ:

18.03.2020 р. до місцевого суду надійшла заява Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по даній справі було визначено суддю Сєліна Є.В.

Як випливає із вимог викладених у поданій заяві, орган місцевого самоврядування просить визнати спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Котюжинці Калинівського району Вінницької області, а саме земельну частку (пай) площею 4,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель реформованого КСП "Поділля" , розташовану на території Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області - відумерлою; передати земельну частку (пай) як відумерлу спадщину у власність територіальної громади села Котюжинці Калинівського району Вінницької області.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку окремого провадження.

Згідно частини 7 статті 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частин 1-3 статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

За статтею 334 ЦПК України, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Статтею 335 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 337 ЦПК України, справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи (ч.3 ст.42 ЦПК України.

Заінтересованими особами можуть бути спадкоємці, що відмовилися від спадщини, особи, що не прийняли спадщину в силу різних причин та інші особи. Суддя зобов`язаний повідомити останніх про час і місце судового засідання.

З поданої заяви, встановлено, що Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області, заінтересована особа - не визначена.

Як слідує із поданої заяви, орган місцевого самоврядування просить визнати спадщину, а саме земельну частку (пай) площею 4,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель реформованого КСП "Поділля", розташовану на території Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області, яка належала ОСОБА_1 відумерлою.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що Котюжинецька сільська рада Калинівського району Вінницької області звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою в порядку статей 334-338 ЦПК України, тобто в окремому провадженні. При цьому в заяві, крім визнання спадщини відумерлою, заявник також фактично просить визнати за територіальною громадою села Котюжинці Калинівського району Вінницької області в особі Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області право власності на земельну частку (пай).

При цьому, у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитися вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади, оскільки відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України, суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановлює ухвалу протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Виходячи із зазначених вимог процесуального закону, вважаю, що заяву про визнання спадщини відумерлою, подано без додержання зазначених вище вимог.

На підставі наведеного, вважаю за необхідне залишити вказану заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення її недоліків /тобто, для надання місцевому суду заяви, оформленої відповідно до вимог ст.ст. 315, 335 ЦПК України, а саме із зазначенням передбачених законом підстав для звернення до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, а також викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зазначення та надання доказів, що підтверджують вказані обставини/.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст.ст. 185, 315, 335 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання спадщини відумерлою залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків поданої заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснив при цьому, що в разі не усунення вищевказаних недоліків в наданий строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: