У Х В А Л А

29.09.2020 суддя Городоцького районного суду Львівської області Малахова Онуфер А.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 25.09.2020 звернувся в суд із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, у спосіб витребування з ГУ ДержГеокадастру у Львівській області, Державної екологічної інспекції у Львівській області та Городоцької районної державної адміністрації матеріалів перевірок (ревізій) щодо порушення земельного, водного та природоохоронного законодавства в «урочищі Шутер» с. Суховоля Городоцького району Львівської області, а також з Державної міграційної служби у Львівській області інформації щодо дійсних адрес реєстрації постійного місця проживання відповідачів мотивуючи тим, що має намір звернутися з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , виконкому Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання протиправними дії та бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, відшкодування завданої моральної шкоди та/чи відшкодування витрат на звільнення прибережної захисної смуги від загороджень і споруд, відновлення земель і трав`яного покриву, а вищеозначені матеріали перевірок (ревізій) щодо порушення земельного, водного та природоохоронного законодавства в «урочищі Шутер» с. Суховоля Городоцького району Львівської області, які просить забезпечити шляхом витребування, підтвердять протиправні дії відповідачів, інше, що подання вищеозначених доказів стане згодом неможливим (утрудненим), оскільки відповідачі можуть застосувати свій політичний і адміністративний вплив та фінансові можливості для перешкоджання потраплянню таких до суду, їх знищення чи фальсифікації.

Вивчивши заяву про забезпечення доказів та копії документів долучених до них, доходжу наступного висновку.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно положень ч. ч.1, 2, 3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Статтею 117 ЦПК України визначені вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення доказів.

Між тим, в порушення вищезазначених вимог, заявником ОСОБА_1 у заяві про забезпечення доказів від 25.09.2020 не конкретизовано докази, забезпечення яких є необхідним, а також не зазначено обставини, для доказування яких вони необхідні та, який із доказів знаходиться у кожній із установ вказаних у п. 1 означеної заяви.

Окрім цього, заява ОСОБА_1 від 25.09.2020 не містить змісту майбутніх позовних вимог щодо предмета спору (спосіб (способи) захисту прав або інтересів), а також обґрунтування необхідності витребування доказів, що позбавляє суд можливості з`ясувати та перевірити підстави поданої заяви про забезпечення доказів, які заявник просить витребувати та необхідність витребування саме таких доказів.

Більше того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.10.2019 у справі № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Подана ОСОБА_1 заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим.

Твердження ОСОБА_1 про те, що витребуючи докази до подання ним позову, відповідачі не встигнуть застосувати свій політичний і адміністративний вплив та фінансові можливості для перешкоджання потраплянню таких до суду, їх знищенню чи фальсифікації, ґрунтуються на припущеннях і не можуть слугувати достатньою підставою для забезпечення цих доказів відповідно до положень ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, ураховуючи, що заявником у заяві про забезпечення доказів належним чином не обґрунтовано необхідність забезпечення такого, а наведені у заяві підстави грунтуються виключно на припущеннях, а також не зазначено (не конкретизовано) докази, забезпечення яких є необхідним, інше, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_9 про забезпечення доказів не відповідає вимогам п.п. 4, 5 ч.1 ст. 117 ЦПК України та відповідно підлягає поверненню заявнику.

За наведеного, керуючись ст. ст. 116-117 ЦПК України, -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Малахова-Онуфер А.М.