Справа № 588/2128/19
Провадження № 2/575/41/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області

в складі: судді В`юник Н.Г.

за участю секретаря Кузьменко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Велика Писарівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі представника Гребенюк Олександра Сергійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

Позивач просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №б/н від 16 грудня 2015 року у розмірі 13961,17 гривень, яка складається з наступного: 4875,27 заборгованість за кредитом; 2075,04-заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6630,34 гривень заборгованість за пенею; 380,52 гривень штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди, а також просить стягнути судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 16 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8530,07 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, оскільки відповідачем порушено умови виконання кредитного договору.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала.

Крім того, відповідачка у своєму відзиві на позовну заяву просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.73).

У відповіді на заяву відповідачки про застосування строків позовної давності представник позивача зазначив, що відповідно до Умов договору, строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) не закінчився, при цьому посилається на рішення Верховного суду України від 18 червня 2014 року № 6-61цс14 та зауважує, що початком перебігу позовної давності є останній день місяця дії картки. Тому вважає, що строк позовної давності для звернення до суду не пропущено, оскільки згідно умов договору строк дії кредитного договору закінчився 31 січня 2018 року (а.с.87-88).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 16 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8530,07 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 426,84 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 грудня 2017 року (а.с.9).

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16 грудня 2015 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 ,станом на 18 листопада 2019 року слідує, що 4875,27 заборгованість за кредитом; 2075,04 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6630,34 гривень заборгованість за пенею; 380,52 гривень штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди, а всього 13961,17 гривень. Дата суми погашення за наданим кредитом 430 грн 24 листопада 2016 року ( а.с.7).

16 грудня 2015 року ОСОБА_1 підписано Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт(а.с.9).

До матеріалів справи додано Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.10-33), але підпис відповідачки ОСОБА_1 відсутній.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачка вважає, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, а тому просить з цих підстав відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.2,4 ст.267 ЦК України ).

Ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а ст.258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність щодо неустойки (пені та штрафу).

Початок перебігу позовної давності визначається ст.261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст.261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною ч.5 ст.261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Оскільки відповідачка з 24 листопада 2016 року не виконувала щомісячні зобов`язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, то з цієї дати банк мав можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд щодо повернення кредиту, проте до суду звернувся лише 07 грудня 2019 року, тобто поза межами трирічної позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що клопотання відповідачки про застосування до даних правовідносин строку позовної давності підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 60, 82, 83, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК, ст.ст. 256, 257, 258, 261, 267, 526, 530, 610, 612, 1054 ЦК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі представника Гребенюк Олександра Сергійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.354 ЦПК України (процесуальні строки щодо апеляційного оскарження) продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великописарівський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. В`юник