Справа № 161/8636/20 Провадження № 22-ц/802/1055/20 Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М.
Категорія: 70 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

30 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Бовчалюк З.А., ознайомившись з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2020 року позов в даній справі задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1800 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 травня 2020 року і до досягненню дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором. Водночас апелянтом подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

В клопотанні, про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилається на те, що він є малозабезпеченою людиною, що підтверджується довідкою Луцької ДПІ ГУ ДПС у Волинській області про отримання доходів за 2019 рік та довідкою про отримання доходів за 2020 рік. На думку ОСОБА_1 , сплата судового збору за подання даної апеляційної скарги в розмірі 1262 гривень поставить його в скрутне матеріальне становище.

Вважає, що є всі правові підстави для звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Статтею 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) передбачені пільги щодо сплати судового збору та зазначено хто звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

За змістом прецедентної практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Гергел і Георгета Стоїческу» від 26 липня 2011 року, «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

При цьому, оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniatv. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другої цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону (скаржника).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Вказані приклади доказів на підтвердження скрутного майнового стану наведено у п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах".

Таким чином, для звільнення від сплати судового збору заявник повинен подати до суду докази, що він відповідно до Закону звільнений від сплати судового збору або про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище.

Проте, до клопотання скаржника не додано жодних доказів, щодо реального фінансового становища, наявності рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, доказів перебування на обліку у центрі зайнятості, тощо.

Довідка з Луцького ДПІ не може слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки остання відображає лише ті доходи, з яких було отримано податок, однак вона не може слугувати самостійною підставою для звільнення від сплати судового збору та є беззаперечним доказом скрутного матеріального становище сторони.

За таких обставин, враховуючи відсутність встановлених законом підстав для звільнення від сплати судового збору, в задоволені клопотання слід відмовити.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.).

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір при поданні апеляційної скарги на рішення суду оплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, за подання даної апеляційної скарги, слід сплатити судовий збір в розмірі 1260,60грн (840,80 грн *150%) за наступними реквізитами: отримувач коштів УК у м. Луцьку /Луцька отг/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009628 , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA0003550 , Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення суду від ____________(Дата оскаржуваного рішення), по справі ____________(номер справи), Волинський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 2 ст. 357 Цивільного процесуального кодексу України до поданої апеляційної скарги слід застосувати положення ст. 185 цього Кодексу та залишити її без руху.

Керуючись ст.ст.136, 185, 357 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2020 року в даній цивільній справі.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2020 року в даній справі залишити без руху, надавши строк для усунення недоліку - десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати в апеляційний суд.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду З.А. Бовчалюк