Справа № 199/1353/20
РІШЕННЯ

Іменем України

05.05.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в особі ліквідатора Горячова Василя Михайловича, третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про зобов`язання визнання кредиторських вимог та включення їх до ліквідаційного балансу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зобов`язання визнання кредиторських вимог та включення їх до ліквідаційного балансу, посилаючись на те, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2018 р. (справа № 201/31/18) водія ОСОБА_2 , було визнано винним у скоєні ДТП, яка відбулась 15 грудня 2017 року о 14 годин 20 хвилин, коли ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Опель», н/з НОМЕР_4 , рухалась на нерегульованому перехресті пр. Д.Яворницького та вул. Володимира Моссаковського в м. Дніпрі, при виконанні маневру повороту ліворуч не переконалась, що це буде безпечно та, не надавши переваги у русі, скоїла зіткнення з автомобілем «Хюндай» д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , власником якого є позивач, який рухався прямо в зустрічному напрямку, після чого автомобіль «Хюндай» продовжив некерований рух та здійснив наїзд на автомобіль «Мітсубісі», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який знаходився без руху. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Опель» н/з НОМЕР_4 була застрахована у відповідача згідно полісу АМ/1360551 від 10.06.2017 року.

Згідно висновку експерта № ZU261217 від 17.01.2018 р. вартість матеріального збитку технічної точки зору, спричиненого власнику автомобіля «Хюндай» д/н НОМЕР_2 , на момент проведення дослідження складає 99533,88 грн.

Відповідач зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування позивачу вищевказані кошти з урахуванням франшизи, що передбачено полісом АМ/1360551 від 10.06.2017 на протязі 90 днів, з дня надходження до страховика заяви на виплату страхове відшкодування, а саме до 16.04.2018 року включно.

Проте, в супереч вимогам Закону, відповідач так і не здійснив виплату страхове відшкодування позивачу та не повідомив його про причини затримки у виплаті. Окрім того відповідач повинен компенсувати позивачу пеню - 40557,75 грн., 3% річних - 3443,12 грн. та індексу інфляції - 9903,34 грн. за період часу починаючі з 16.04.2018 р. по 12.06.2019 р. включно, що загалом складає 53904,21 грн.

Позивачу з відкритих джерел стало відомо про ліквідацію Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта». У строк, визначений для заявлення кредиторами своїх вимог, позивач 16.10.2019 року засобами поштового зв`язку, надіслала відповідачу заяву про включення до реєстру кредиторів, проте даний лист повернувся позивачу 30.01.2020 року із відміткою «закінчення терміну зберігання». Таким чином, позивач вважає, що відповідач, ухиляється від свого обов`язку щодо розгляду пред`явленої вимоги щодо визнання позивача кредитором відповідача на суму 152938,09 грн.

Відповідач правом на подачу письмового відзиву на позов не скористався.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2018 року по справі № 201/31/18, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. У постанові зазначено, що ОСОБА_2 15 грудня 2017 року о 14 годин 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Опель», н/з НОМЕР_4 , рухалась на нерегульованому перехресті пр. Д.Яворницького та вул. Володимира Моссаковського в м. Дніпрі, при виконанні маневру повороту ліворуч не переконалась, що це буде безпечно та, не надавши переваги у русі, скоїла зіткнення з автомобілем «Хюндай» д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , власником якого є позивач, який рухався прямо в зустрічному напрямку, після чого автомобіль «Хюндай» продовжив некерований рух та здійснив наїзд на автомобіль «Мітсубісі», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який знаходився без руху. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Опель», н/з НОМЕР_4 ОСОБА_5 , яким керувала ОСОБА_2 , застрахована на підставі полісу АМ/1360551 від 10.06.2017, страховик - відповідач по справі.

Згідно висновку експерта № ZU261217 від 17.01.2018 р. вартість матеріального збитку технічної точки зору, спричиненого власнику автомобіля «Хюндай» д/н НОМЕР_2 , на момент проведення дослідження складає 99533,88 грн.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», останній регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст.6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону, забезпеченим є транспортний засіб, що зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до п.1.4 ст.1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована. - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до 1.3 ст.1 Закону, потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Згідно п. 1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик (а у випадках, передбачених ст. 41 Закону - МТСБУ) відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну.

Відповідно до ст.29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрат и на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закон) . - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п.2 ст. 36 Закону України Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) або здійснити виплату страхового відшкодування. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна і (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму і визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

08 січня 2018 року позивач звернулась до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до відомостей, які містяться в матеріалах справи, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» перебуває у стані припинення з 13.06.2019 року. Головою комісії з припинення юридичної особи призначено Горячова Василя Михайловича .

Відповідно до ст.. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

У ст.. 111 ЦК України зазначено, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана повідомити учасників юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, про її участь в інших юридичних особах та/або надати відомості про створені нею господарські товариства, дочірні підприємства.

Згідно зі ст.. 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Виходячи з вищевказаної норми Закону, а також повернення заяви позивача про включення до реєстру кредиторів від 15.10.2019 року, яка була направлена поштою, із відміткою «закінчення терміну зберігання», суд вважає, що позивачем не доведено факту ухилення ліквідаційної комісії від розгляду вимог кредитора, оскільки поштова кореспонденція не отримана відповідачем, з нею останній не ознайомлений, таким чином не може вважатися фактом ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12,81, 133,141, 144,263-265,274-279 ЦПК України, ст.ст. 105, 111, 112 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ :

У позовних вимогах ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в особі ліквідатора Горячова Василя Михайловича, третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про зобов`язання визнання кредиторських вимог та включення їх до ліквідаційного балансу, - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня оголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя