У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2020 Справа №607/7598/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна», третя особа Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Береш Сергій Миколайович про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна», третя особа Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Береш Сергій Миколайович, просить визнання недійсними електронні торги, визнати недійсними та скасувати свідоцтва про придбання нерухомого майна нежитлового приміщення ремонтної майстерні і контрольно-пропускного пункту площею 840,6 кв.м. та 73,8 кв.м. по АДРЕСА_1 . Позов обґрунтований тим, що приміщення відчужене без її згоди, як співвласника майна.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

14 травня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі шляхом заборони відчуження нежитлового приміщення ремонтної майстерні і контрольно-пропускного пункту площею 840,6 кв.м. та 73,8 кв.м. по АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що є ризик, що відповідач відчужить нерухоме майно, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду по справі.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії. При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивача вбачається, що предмет позову по даній справі, зокрема є визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна нежитлового приміщення ремонтної майстерні і контрольно-пропускного пункту площею 840,6 кв.м. та 73,8 кв.м. по АДРЕСА_1 , покликаючись на те, що позивач є співвласником майна, однак не є стороною виконавчого провадження, в якому таке майно відчужене.

За таких обставин, на думку суду, існує реальний спір про право щодо нерухомого майна. Також, суд вважає, що у випадку незабезпечення позову, існує загроза в тому, що під час судового розгляду спірні нежитлові приміщення можуть бути відчужені третім особам, що в подальшому утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За вказаних обставин суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна» відчужувати нежитлові приміщення ремонтної майстерні і контрольно-пропускного пункту площею 840,6 кв.м. та 73,8 кв.м. по АДРЕСА_1 . Саме такий вид забезпечення позову є співмірним, відповідає змісту заявлених позовних вимог, та установлено підстави, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони розпоряджатися вищевказаним майном може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, що в свою чергу призведе до неможливості захисту законних інтересів позивача.

Такий вид забезпечення позову як заборона відчуження спірного майна не завдасть істотних негативних наслідків відповідачам та зможе ефективно захистити права позивача.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна», третя особа Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Береш Сергій Миколайович про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна - задовольнити.

Заборонити відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна» відчужувати нежитлові приміщення ремонтної майстерні і контрольно-пропускного пункту площею 840,6 кв.м. та 73,8 кв.м. по АДРЕСА_1

Копію ухвали направити для виконання в Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Князя Острозького, будинок 14.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - 3 (три) роки з дня її постановлення.

Реквізити сторін:

Позивач: Місце проживання: АДРЕСА_2 Тел. НОМЕР_1 ;

Відповідачі: 1) ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 Тел.

НОМЕР_5 2 )Державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, ідентифікаційний код 39958500, 01001, м.Київ, вул. Стрілецька, 4-6, тел.: НОМЕР_4 ;

3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна», юридична адреса.46027, м. Тернопіль, вул. Тролейбусна, 16.

Третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Береш Сергій Миколайович, 46000, м. Тернопіль, вул. Лесі Українки, 39.

Головуючий суддяВ. М. Позняк