Справа № 487/2530/13-ц
Провадження № 6/487/199/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., при секретарі судового засідання Мазницької Н.Ю., в присутності заявника - ОСОБА_1 , представника боржника ОСОБА_2 А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

27.04.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить суд поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі № 487/2530/13-ц. Свої вимоги мотивувала тим, що на виконанні Заводського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавчі листи, видані Заводським районним судом м.Миколаєва на виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09.09.2016 р. Проте при виготовленні згаданих виконавчих листів була допущена помилка у даті набрання рішенням законної сили. Про зазначену описку дізналась вже після відкриття виконавчого провадження та вважала, що вчасно пред`явила виконавчі листи до виконання. Згодом дані виконавчі документи визнано такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою суду від 14.05.2020 р. зазначену вище заяву прийнято до провадження та призначену до судового розгляду.

Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, суду повідомила, що не зверталась до державного виконавця до 2020 року, оскільки з моменту ухвалення апеляційним судом Миколаївської області 09.09.2016 р. рішення велись переговори про добровільне виконання зазначеного рішення. Крім того у виконавчих листах, виданих на виконання даного рішення суду, було датою набрання рішенням законної сили зазначено 09.09.2017 р., а отже вважала, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання триває до 09.09.2020 р..

Представник боржника ОСОБА_3 заперечував проти задоволення вимог заяви, посилаючись на фактичне виконання згаданого вище судового рішення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.03.2014 р., яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду в Миколаївській області від 07.12.2015 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа - Миколаївська міська рада про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.03.2016 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 07.12.2015 р. скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 09.09.2016 р. рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.03.2014 р. скасовано; зобов`язано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 13,98 кв.м; зобов`язано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 13,98 кв.м по АДРЕСА_2 , для чого необхідно перенести існуючу межу між земельними ділянками АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 з боку земельної ділянки по АДРЕСА_2 на відстань 0,88 м в бік земельної ділянки по АДРЕСА_5 на довжину у 31,78 м, починаючи з торцевої частини межі до кута земельної ділянки АДРЕСА_6 у фасадній частині межі відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 11.11.2013 №125-102; вирішено питання судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20.03.2018 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за навовиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09.09.2016 р. відмовлено, вказане рішення залишено буз змін.

13.12.2017 р. на виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09.09.2016 р. Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчі листи, в яких зазначено, що рішення набрало законної сили «09.09.2017 р.»

Дана описка була виправлена ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 31.03.2020 р.

Державним виконавцем 20.02.2020 р. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №61327933, №61327456 на виконання згаданих виконавчих листів.

Ухвалою суду від 15.04.2020 р. зазначені вище постанови скасовано.

Крім того, ухвалою суду від 15.04.2020 р. скаргу ОСОБА_9 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №487/2530/13-ц задоволено; визнано таким що не підлягає виконанню виконавчий лист від 09.09.2016 року по справі №487/2530/13-ц.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Частинами 1, 2 ст. 433 ЦПК України передбачено, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд критично відноситься до посилання представника боржника на фактичне виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09.09.2016 р. як на підставу у відмові в задоволенні даної заяви, оскільки зазначена обставина не має значення для вирішення питання, яке полягає в оцінці поважності підстав пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, а повинна бути оцінена державним виконавцем на стадії виконання рішення.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання був пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, а тому заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 433 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 487/2530/13-ц.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївської апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 26.05.2020 року.

Головуючий суддя: І.В.Боброва