Справа № 236/620/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю: секретаря - Олійник С.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада м. Лиман, в особі Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2020 заявник ОСОБА_1 звернулась до Краснолиманського міського суду Донецької області з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документу(а.с.1-3).

Заявник ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, заявлені вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву.

Представник заінтересованої особи - Об`єднаної територіальної громади м. Лиман, в особі Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, рішення ухвалити на розсуд суду.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки, загальною площею 0,0722 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, на підставі Державного акта, серії ІІ-ДН № 005455, виданого 02.04.1998 року Краснолиманською міською радою народних депутатів (а.с.13).

У згаданому Державному акті, прізвище, ім`я, по-батькові власника майна зазначено як " ОСОБА_1 ", запис здійснено українською мовою (а.с.13). Таке написання по-батькові заявника не відповідає написанню в паспорті громадянина України, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, в посвідченні, в договорі купівлі-продажу частини жилого будинку(а.с.7-10).

У зв`язку з помилкою в написанні в правовстановлюючому документі на земельну ділянку по-батькові заявника ОСОБА_1 , на теперішній час вона позбавлена можливості розпоряджатися та користуватися в повній мірі своїм майном на власний розсуд.

Правильне написання по-батькові заявника " ОСОБА_2 ", що підтверджується записами в паспорті громадянина України, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, в посвідченні, в договорі купівлі-продажу частини жилого будинку(а.с.7-10).

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для подальшого розпорядження та користування майном на власний розсуд.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, якщо від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Нормами ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При прийнятті рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Нормами ст. 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Дослідивши письмові докази, надані до матеріалів цивільної справи, надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 законна, обгрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 315, ст. 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Об`єднана територіальна громада м. Лиман, в особі Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 005455, виданого 02.04.1998 року Краснолиманською міською радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6678, загальною площею 0,0722 га, розташовану по АДРЕСА_1 та призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на ім`я « ОСОБА_1 » .

Рішення суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 19.03.2020 року.

Суддя -