Справа № 509/641/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряки Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь, заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про знесення самочинно збудованої прибудови,-

ВСТАНОВИВ :

10 лютого 2020 року, представниця позивачів, звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою яку в подальшому збільшила та в останній редакції від 23.04.2020 року, просила суд скасувати рішення державного реєстратора ДП «Агенція з державної реєстрації» Одеської області Дунай ОСОБА_4 про реєстрацію права власності за відповідачем ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32765400 від 06.08.2019 року, внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування права власності ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32765400 від 06.08.2019 року, зобов`язати ОСОБА_3 знести самочинно збудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32765400 від 06.08.2019 року, судові витрати покласти на відповідача.

8 травня 2020 представницею позивачів було подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд накласти арешт на нерухоме майно відповідача, житловий будинок розташований на земельній ділянці № :02:008:0305 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований 06.08.2019 року ДП «Агенція з державної реєстрації» Одеської області в особі державного реєстратора Дунай Х.Б ОСОБА_5 , про що зроблено запис № 32765400 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Заборонити відповідачу, та іншим фізичним та юридичним особам виконувати будівельні роботи з будівництва та реконструкції будинку на земельній ділянці № :02:008:0305 за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті. Повідомити Управління Державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області, Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради про наявність заборони щодо виконання будівельних робіт за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити Управлінню Державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області, Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради реєструвати декларацію про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським районним у м. Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованм суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти наступні реєстраційні дії: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відкриття/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав, зміни до таких записів щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до п. 10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див. рішення ЄСПЛ, серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A НОМЕР_1 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A НОМЕР_1 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Враховуючи, що представницею позивачки не надано суду жодного належного та допустимого доказу який би підтверджував той факт, що відповідач має намір відчужити нерухоме майно на користь третіх осіб, що є лише припущенням викладеним представницею у її заяві, а тому заява в частині накладання арешту задоволенню не підлягає.

Однак судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір про право, щодо знесення самочинно збудованої прибудови.

З урахуванням фактичних даних, які є в матеріалах справи, вважаю, що неприйняття заходів забезпечення позову, може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку реєстрації декларацію про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 , а також той факт, що реєстрована декларація про початок будівельних робіт та декларація про готовність об`єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 під час розгляду справи поставить позивачку в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентами.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

Керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України

№ 9 від 22.12.2006 р., -

УХВАЛИВ :

1. Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про знесення самочинно збудованої прибудови задовольнити частково.

2. Заборонити ОСОБА_3 , та іншим фізичним та юридичним особам виконувати будівельні роботи з будівництва та реконструкції будинку на земельній ділянці № :02:008:0305 за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті. Повідомити Управління Державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області, Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради про наявність заборони щодо виконання будівельних робіт за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Заборонити Управлінню Державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області, Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради реєструвати декларацію про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Заборонити Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським районним у м. Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти наступні реєстраційні дії: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відкриття/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав, зміни до таких записів щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

5. В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.М. Гандзій