Справа № 336/1472/20
Провадження № 4-с/336/40/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Жупанової І.Б., за участю секретарки судового засідання Палубінської КМ., представника боржника адвоката Сльоти Д.В., представника стягувача адвоката Кузнецової А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сирих О.М., стягувач ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

16.03.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною вище скаргою.

В скарзі зазначив, що на виконанні Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі знаходиться виконавчий лист № 2-2338, який виданий 22.07.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

12.03.2020 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 41017065 скаржник дізнався, що 15.02.2018 року державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Сирих О.М. винесено постанову.

Посилаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження», а також на те, що він працює водієм вважає, вказану постанову немотивованою, такою, що позбавляє його конституційного права заробляти собі на життя роботою, що він вільно вибрав. Просить суд скасувати постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника в праві користування транспортними засобами від 15.02.2018 р ВП № 41017065, а також визнати вказану постанову неправомірною.

Також скаржник зазначив, що аліменти не сплачує і не погашає заборгованість у зв`язку із розглядом справи, яка перебуває на розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/1998/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Хортицький районний у місті Запоріжжі відділ Державної реєстрації актів цивільного стану про оспорювання батьківства. Провадження у справі було відкрито 15.05.2018 року, на час розгляду скарги рішення не винесене, оскільки 15.08.2019 року судом винесено ухвалу про призначення генетично-молекулярної експертизи, а провадження у справі зупинене.

Представником стягувача, адвокатом Кузнецовою А.С. до суду були надані письмові заперечення на скаргу ОСОБА_1 , відповідно до змісту яких, стягувач вважає дії державного виконавця такими, що відповідають положенням закону. Боржник ОСОБА_1 станом на 15.02.2018 року мав сукупну заборгованість зі сплати аліментів за рішенням суду відповідних платежів за шість місяців у розмірі 64369.64 грн. Стягувачу відомо, що боржник працював майстром по обслуговуванню теплового та котельного обладнання, тобто має й інші навички, які можуть сприяти отриманню доходу. Скаржником не підтверджено доказами, що оскаржувана постанова порушує його конституційне право на працю.

Державним виконавцем на ухвалу суду від 14.04.2020 року про витребування доказів було надано копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 41017065 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2338, який виданий 22.07.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя. Надано інформацію щодо ходу виконання виконавчого провадження № 41017065 та копію листа Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі щодо накладення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 підтримали скаргу з підстав зазначених в ній, просили її задовольнити. Також зазначили, що на час подачі скарги ОСОБА_1 працював водієм надаючи послуги з перевезення пасажирів, на теперішній час офіційно працевлаштувався водієм до ФОП ОСОБА_5 , що підтверджується відповідним наказом 1-04.

Представник стягувача адвокат Кузнецова А.С. заперечувала проти задоволення скарги з підстав викладених у письмових запереченнях. Також вказала, що наявність нерозглянутої справи у Ленінському районному суді м. Запоріжжя за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства не впливає на обов`язок боржника сплачувати аліменти на утримання дитини, за рішенням суду, що набрало законної сили.

Державний виконавець Галь М.І. в судовому засіданні вказала, що оскаржувана боржником постанова винесена у відповідності до Закону і є обґрунтованою. З тих підстав, що боржник за викликами державного виконавця не з`являвся до відділу ДВС та не надавав інформації про місце своєї роботи та про свій майновий стан, на час винесення постанови державний виконавець не мав інформації щодо місця роботи боржника. Також державний виконавець зазначила, що факт працевлаштування боржника 17.05.2020 року водієм не впливає на законність постанови від 2018 року. Також виконавцем надано пояснення, згідно яких на теперішній час скасування оскаржуваної постанови з тих підстав, що боржник працевлаштований водієм за ініціативою виконавця не передбачено законом.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи, копії матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до переконання, що скарга підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно із ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом з матеріалів справи на примусовому виконанні Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі знаходиться виконавчий лист № 2-2338, який виданий 22.07.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконавче провадження № 41017065 було відкрито постановою державного виконавця від 02.12.2013 року.

В процесі виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем виносилась постанова про арешт майна боржника від 13.05.2020 року, вживались заходи щодо виявлення коштів боржника на відкритих рахунках шляхом формування запитів від 18.06.2015, 10.09.2018, 23.04.2020 року, вчинялись заходи щодо розшуку рухомого майна боржника, перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання, заходи щодо звернення стягнення на доходи боржника та інші заходи примусового виконання рішення визначені Законом України «Про виконавче провадження», що підтверджується копією матеріалів виконавчого провадження. Боржник викликався до відділу ДВС викликами від 02.12.2013 року, 15.02.2018 року, проте останні залишені ОСОБА_1 без виконання.

Серед іншого, 15.02.2018 року державним виконавцем Сирих О.М. винесено оскаржувану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника в праві керування транспортними засобами, яку згідно реєстру відправки кореспонденції 27.04.2018 року направлено зацікавленим особам, в тому числі боржнику ОСОБА_1 .

Згідно інформації, що наявна у матеріалах виконавчого провадження № 41017065, боржник станом на 19.06.2015 року отримував дохід у ТОВ «НВП «Благоустрій» код 37221852.

Водночас будь-яка інформація, про працевлаштування боржника ОСОБА_1 в тому числі водієм, на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови від 15.02.2018 року, у матеріалах виконавчого провадження відсутня та самим боржником державному виконавцю не надавалась.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно розрахунку державного виконавця № 10321/14 від 03.04.2018 року сума аліментів, що підлягала стягненню з боржника ОСОБА_1 за березень місяць 2018 року складала 1991,80 грн., загальний розмір заборгованості станом на 01.03.2018 року складав 68353,44 грн. Розрахунок заборгованості по аліментам складений державним виконавцем боржником не оспорював ся.

Враховуючи обставини справи суд приходить до висновку, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП № 41017065 винесена державним виконавцем 15.02.2018 р. правомірно, без порушень законодавства.

Перебування на розгляді у Ленінському районному суді м. Запоріжжя спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та про позбавлення батьківських прав не впливає на права та обов`язки боржника ОСОБА_1 та не враховується судом при розгляді скарги боржника.

Як передбачено ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон № 1404-VIII): Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

Вказані положення закону узгоджуються зі змістом ст. 43 Конституції України, відповідно до змісту якої, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Як встановлено судом, боржник ОСОБА_1 є водієм, надавав послуги з перевезень пасажирів з однієї адреси на іншу, про що свідчить договір № 494- поз. 2567 від 27.06.2013 р. про надання інформаційно консультаційних послуг укладений між ОСОБА_7 та ЗФ ПП «Оптимальне таксі».

На час розгляду скарги ОСОБА_1 офіційно з 20.04.2020 року працевлаштований до ФОП ОСОБА_5 на посаду водія, що підтверджується наказом № 1-04 від 17.04.2020 року, витягом з трудової книжки, повідомленням ДФС про прийняття працівника на роботу від 17.04.2020 року.

Згідно наданої відповіді № 36965 від 14.05.2020 року Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі, наявність заборгованості зі сплати аліментів унеможливлює зняття тимчасових обмежень, зокрема обмеження у праві керувати транспортними засобами.

Водночас, за вказаних обставин у відповідності до положень ч. 10 ст. 71 Закону № 1404-VIII боржник ОСОБА_1 є особою, відносно якої не може бути застосовано обмеження у праві керувати транспортними засобами.

За змістом п. 9 ст. 71 Закону № 1404-VIII У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Таким чином, постанова державного виконавця від 15.02.2018 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП № 41017065, на час розгляду скарги, порушує права боржника ОСОБА_1 для якого керування транспортними засобами та робота на посаді «водія» є основним законним джерелом засобів для існування і підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.353, 354, 449-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сирих О.М., стягувач ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Сирих О.М. від 15.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 в праві керування транспортними засобами ВП № 41017065.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Жупанова І.Б.