Справа № 418/2357/20
РІШЕННЯ

іменем України

"30" вересня 2020 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді: Шовкуна В.О.,

за участю секретаря: Бутенко О.А.,

Учасники справи (сторони):

Представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Міловська селищна рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

До суду звернулася Позивачка ОСОБА_2 з позовною заявою у якій просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де є зареєстрованим також і її син ОСОБА_3 , який за вказаною адресою не проживає з 1997 року без поважних на те причин, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не бере, взагалі будинком не цікавиться. Він постійно проживає у Російській Федерації та наміру повернутися не має. На даний момент не має можливості приїхати та знятися з реєстрації самостійно.

У зв`язку з відсутністю Відповідача понад один рік за місцем реєстрації, вважає його таким, що втратив право користування належним її житловим приміщенням. За таких обставин змушена звернутися до суду з даним позовом, адже має намір звернутися за отриманням субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Аргументи учасників справи

У судове засідання Позивачка не з`явилася, однак прибув її представник ОСОБА_1 , який позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що Відповідач з 2004 року не проживає у будинку Позивачки, живе та працює у Російській Федерації та повертатися не збирається. В утриманні будинку участі не приймає.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Представник від третьої особи Міловської селищної ради, у судове засідання не з`явився, однак просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності їх представника. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Позиція суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вислухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справ.

ОСОБА_2 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору від 24.12.1997 року. (а.с.8)

Згідно копії домової книги, за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.11.2004 року зареєстрований ОСОБА_3 . (а.с. 9-10)

Вказане підтверджується також і довідкою Міловської селищної ради від 16.06.2020 року, № 511. згідно якої за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3 . (а.с.12)

Відповідно до акту обстеження побутових умов від 17.06.2020 року, проведеного депутатом селищної ради у присутності двох сусідів, підтвердженого підписом секретаря селищної ради, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не проживає з 2004 року. (а.с. 53)

Згідно листа від 17.06.2020 року № 597, Міловська селищна рада відмовила Позивачці у знятті з реєстрації ОСОБА_3 . (а.с.13)

Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Системний аналіз статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 ЖК Української РСР у поєднанні зі статтею 64 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК Української РСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.

Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як слід з ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Така позиція узгоджується з висновком Верховного суду викладеним у постанові від 03.04.2019 року, справа № 454/2025/15-ц.

Таким чином, судом було встановлено, що Позивачка є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де є зареєстрованим Відповідач, який з моменту реєстрації, а саме з 2004 року не проживає за вказаною адресою, що свідчить про свідому втрату ним інтересу до житла, та про втрату права користування цим житлом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог Позивача.

Судові витрати стягнути з Відповідача на користь Позивача у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.64, 72 ЖК Української РСР, ст.ст. 10, 209, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Міловська селищна рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: