Справа № 442/1172/14-ц
Провадження № 6/442/2/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Гарасимків Л.І.

секретар судового засідання Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі заяву Виконавчого комітету Дрогобицької міської Ради про заміну способу і порядку виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

Виконавчий комітет Дрогобицької міської Ради звернувся в суд з заявою про зміну порядку і способу виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської Ради Комульного підприєсмства готель "Тустань" третьої особи - ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування розпорядження міського голови, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заяву мотивує тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішеннь управління державної виконавчої слжуби Головного управління юстицї перебуває виконавче провадження № 43089586 з виконання виконавчого листа № 442/1172/14, що виданий 06.03.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом, яким було визнано незаконним розпорядження міського голови Дрогобича за № 531-р від 13.10.2008 року " Про звільнення з посади директора комунального підприємства готелю " Тустань" ОСОБА_1 та скасувати його. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства готелю " Тустань". . Однак, станом на час звернення з даною заявою рішення виконати неможливо, оскільки на виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 29.12.2008 року розпорядженням першого заступника міського голови Дрогобича № 98-р від 24.03.2009 року ОСОБА_1 поновлено на посаді директора КП готель "Тустань" із виплатою передбачених рішенням суду коштів за вимушений прогул. Розпорядженням від 25.03.2009 № 99-р ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади. Дані розпорядження Гентош оскаржував, проте останні визнані законними рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 04.03.2010 року, яке набрало законної сили. Таким чином розпорядженням № 98-р від 24.03.2009 р. ОСОБА_1 поновлено на посаді директора КП готель "Тустань". Крім того Комунальне підприємство готель " Тустань" припинено ще 07.10.2009 року, а відповідно до рішення Дрогобицької міської Ради від 03.10.2017 року № 874 міська рада вирішила припинити юридичну особу-Комунальне підприємство " Туристичний комплекс " Дрогобич" шляхом його ліквідації. Враховуючи, те що поновлення ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства не належить до компетенції виконавчого комітету, а КП готель " Тустань" не існує з 2009 року, просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 29.12.2008 року по даній справі.

Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду.

Перевіривши матеріали заяви, суд приходить до наступних міркувань.

Статтею 129-1Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішеннь управління державної виконавчої слжуби Головного управління юстицї перебуває виконавче провадження № 43089586 з виконання виконавчого листа № 442/1172/14, що виданий 06.03.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом, яким було визнано незаконним розпорядження міського голови Дрогобича за № 531-р від 13.10.2008 року " Про звільнення з посади директора комунального підприємства готелю " Тустань" ОСОБА_1 та скасувати його. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства готелю " Тустань".

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У частині 3статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з ч.ч.1,3ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тлумачення положень вищевказаної правової норми дає підстави дійти висновку, що питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду або його зміну може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об`єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Поняття спосіб та порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження .Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів дляреалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Зміна способу виконання рішення та відстрочка виконання рішення суду може мати місце лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять неможливим його виконання.

Перелік обставин, що можуть викликати зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Категорія «обставин, що ускладнюють виконання рішення» має оціночний характер віднесення тих чи інших обставин залежить від судового розсуду, а також від надання доказів, що доводять наявність подібних обставин.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2427цс15), яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно ч.3ст.12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак доказів які підтверджують наявність підстав зміни способу виконання рішення заявником не надано та матеріали додані до заяви не містять таких.

На стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог, що є неприпустимим.

Крім того, під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

У пункті 9 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 8 «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» зазначено: «Зміна способу та порядку виконання рішення полягає у визначеній законодавством послідовності і змісті вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також у реалізації прав і обовязків субєктів виконавчого провадження. Тобто, у судом застосовуються інші (нові) заходи реалізації рішення суду за умови неможливості його виконання у спосіб та в порядку, який був передбачений раніше у цьому рішенні. При цьому, спосіб виконання рішення визначається в межах встановлених Цивільним кодексом способів захисту цивільних прав, наприклад припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Тобто, фактично здійснюється заміна одного заходу примусового виконання іншим. Під час вирішення питання про зміну способу виконання суд зясовує обставини, що свідчать про цілковиту неможливість виконання судового рішення».

Враховуючи зазначене, суд при вирішенні питання про зміну порядку та способу виконання судового рішення визначає наявність або відсутність конкретних обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання, тобто визначає чи існують такі обставини насправді та чи безпосередньо вони перешкоджають виконанню рішення у строки, у обсязі та у порядку, які визначені у рішенні, а також наявність чи відсутність належних та допустимих доказів у заявника в обґрунтування його доводів, яка надасть підстави задовольнити відповідну заяву.

Звертаючись із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, заявник не зазначає, який саме спосіб і який порядок виконання рішення слід змінити, заявником не надано суду переконливих доказів, що підтверджують наявність виняткових обставин та таких, що утруднюють виконання рішення суду, доцільність і необхідність встановлення порядку виконання судового рішення, який не змінюючи резолютивну частину судового рішення забезпечує його виконання.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.260,261,435 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Виконавчого комітету Дрогобицької міської Ради про заміну способу і порядку виконання рішення суду, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26 травня 2020 року.

Суддя Л.І. Гарасимків

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду Д-3.

Помічник Дрогобицького

міськрайонного суду Теллінгер Л.Р.

Дата виготовлення копії 26.05.2020 року