Справа № 219/4063/20
Провадження № 2/219/1965/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Погрібної Н.М.

за участю секретаря судового засідання Романченка І.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «ВІСТЕК» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку виплати заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

28.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «ВІСТЕК», в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 27 903,43 гривень, а також компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 139,51 гривень., середній заробіток за час затримки розрахунку починаючи з 04.02.2020 року по день ухвалення рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував з відповідачем у трудових відносинах та 03.02.2020року був звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Під час звільнення відповідач надав йому трудову книжку, однак розрахунок по заробітній платі не провів, внаслідок чого утворилась заборгованість з виплати заробітної плати в загальній сумі 27 903,43 гривень, з яких: 814,87гривень - заробітна плата за липень 2019 року, 4338,70 грн. - заробітна плата за серпень 2019 рік, 2891,51 грн. - заробітна плата за вересень 2019 рік, 5768,60грн. - заробітна плата за жовтень 2019 року; 4909,84грн.- заробітна плата за листопада 2019 року, 4211,59 грн. - заробітна плата за грудень 2019 року, 2900,01 грн. - заробітна плата за січень 2020 року, 2068,31 грн. - заробітна плата за лютий 2020 року. Оскільки ПрАТ «ВІСТЕК» у добровільному порядку заборгованість не погашає, ОСОБА_2 вимушений звернутись до суду з даним позовом, у якому просить також стягнути з відповідача передбачену статтями 1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам витрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 139,51гривень.

21.05.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого представник відповідача зазначає, що частково погоджується із вимогами позовної заяви, оскільки за цей час підприємством сплачено ОСОБА_1 заборгованість частково у сумі 814,87 гривень, у зв`язку з чим залишок заборгованості складає 27 088,56 гривень, щодо суми компенсації в розмірі 139,51 грн. не заперечують.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом вручення судової повістки безпосередньо у суді. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) представник відповідача до судового засідання не з`явився. До початку судового засідання від генерального директора ПрАТ «ВІСТЕК» Новікова О.М. на адресу суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач перебував у трудових відносинах з ПрАТ «ВІСТЕК».

03.02.2020 року трудові відносини між сторонами було припинено на підставі ст. 38 КЗпП згідно наказу № 11 к/бр від 03.02.2020 року, що вбачається з наявного у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки № 1414/23 від 20.12.2019 року, виданої генеральним директором ПрАТ «ВІСТЕК» ОСОБА_3 та головним бухгалтером ПрАТ «ВІСТЕК» розмір грошових виплат, які ОСОБА_2 повинен був отримати при звільненні 03.12.2019 року, складає 27 890,20 гривень, з яких: 1719,82 гривень - заробітна плата за липень 2019 року, 3392,24 грн. - заробітна плата за серпень 2019 рік, 5460,44 грн. - заробітна плата за вересень 2019 рік, 7125,04 грн. - заробітна плата за жовтень 2019 року; 5887,52 грн. - заробітна плата за листопада 2019 року, 4305,14 грн. - заробітна плата за грудень 2019 року

З доданих відповідачем до відзиву: платіжного доручення № 1466 від 28.04.2020 року, реєстру № 87 від 28.04.2020 року перерахування на рахунки отримувачів згідно угоди № 3283413, вбачається, що відповідачем перераховано позивачу заборгованість з заробітної плати в загальному розмірі 814,87гривень.

Згідно довідки № 473/36 від 14.05.2020 року, виданої генеральним директором ПрАТ «ВІСТЕК» ОСОБА_3 та головним бухгалтером ПрАТ «ВІСТЕК» ОСОБА_4 , розмір грошових виплат, які ОСОБА_1 повинен був отримати при звільненні 03.02.2020року, складає 27 088,56 гривень.

Таким чином, судом встановлено, що станом на теперішній час фактичний розрахунок при звільненні з позивачем згідно положень ст. 47 та ст. 116 КЗпП України ПрАТ «ВІСТЕК» проведений не в повному обсязі, зокрема не виплачено заробітну плату за період з серпень 2019 року по лютий 2020 року в сумі 27 088,56 гривень.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до статті 115 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За змістом пункту 4 частини першої Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)», усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.

Таким чином, роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано, що забезпечує реалізацію одного із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці.

Згідно частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що до структури заробітної плати входять:

- Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

- Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

- Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»).

Згідно пункту 2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що компенсації підлягають зокрема грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно пункту 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Відповідно до статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При звільненні з підприємства остаточного розрахунку з позивачем проведено не було, при цьому, відповідачем визнається, що у строки, встановлені частиною 1 ст.116 КЗпП України, він не виплатив всі суми, що належали позивачу від підприємства, як при звільненні, так і на час розгляду справи судом.

Оскільки, ОСОБА_1 згідно доданих до відзиву платіжних доручень та реєстрів перерахування станом на день ухвалення рішення виплачено заробітну плату в розмірі 814,87гривень, що не спростовано позивачем, з відповідача підлягає стягненню заборгованість з заробітної плати за період з серпень 2019 року по лютий 2020 року в сумі 27 088,56 гривень.

Крім того, з ПрАТ «ВІСТЕК» на користь ОСОБА_1 підлягає також стягненню компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 139,51 гривень, розрахунок якої суд вважає вірним, оскільки він здійснений позивачем відповідно до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, і визнається відповідачем.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 5 пункту 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню; оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Також, з відповідача слід стягнути середньоденний заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення на час ухвалення рішення, тобто з 04.02.2020року по 27.05.2020 року, яка становить 35 568,00 грн.

456,00 грн. (середньоденна заробітна плата) х 78 днів (період часу утворення заборгованості та затримки розрахунку з 04.02.2020року по 27.05.2020оку ) = 35 568,00грн.

З урахуванням зазначеного, заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2019 року по лютий 2020 року у сумі 27 088,56 гривень, компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 139,51 гривень та середньоденну заробітну плату 35 568,00грн. визначена судом без утримання податків й інших обов`язкових платежів, оскільки такі утримання відповідно до статей 14.1.180, 18, 162.1.3, 168 Податкового кодексу України є обов`язком податкового агента, яким є відповідач.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За подання позовної заяви позивач судовий збір не сплачував, оскільки звільнений від його сплати на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» як позивач у справі про стягнення заробітної плати.

Відповідно статті 141 ЦПК України, слід стигнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13,76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «ВІСТЕК» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ), заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2019 року по лютий 2020 року в сумі 27 088,56грн., компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 139,51 грн. та середньоденний заробіток за час затримки в сумі 35 568,00грн.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «ВІСТЕК» при виплаті ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з серпня 2019 року по лютий 2020 року в сумі 27 088,56грн., компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 139,51 грн. та середньоденний заробіток за час затримки розрахунку в сумі 35 568,00грн. утримати з цих сум податки та інші обов`язкові платежі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «ВІСТЕК» на користь держави судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, в сумі 840,80 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи: Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання якого: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «ВІСТЕК», місцезнаходження якого: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 6, .

Суддя Н.М. Погрібна