Справа № 357/522/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 року представник Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум допомоги.

Позовна заява обґрунтована тим, ОСОБА_1 з грудня 2014 року перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа та з лютого 2015 року отримує щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

04.03.2019 року, під час перевірки особової справи отримувача допомоги ОСОБА_1 , відділом нагляду та контролю управління встановлено, що у її власності є житлове приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території, а саме: згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідачка з 23.10.2007 року має у власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, протягом усього часу отримання відповідачкою допомоги існували обставини, за яких допомога не призначається, але про такі обставини відповідачем повідомлено не було.

14.03.2019 року управлінням сформовано розрахунок надміру виплачених сум допомоги. На адресу ОСОБА_1 двічі було направлено повідомлення про припинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 надмірно виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в сумі 21 116,91 грн. та судових витрат в розмірі 1 921 грн.

Ухвалою судді від 24.02.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 76, 77, 80 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради із заявами про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг.

Так, на підставі рішення Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради від 03.02.2017 року ОСОБА_1 призначено щомісячну адресну допомогу на період з 31.12.2016 р. по 29.06.2017 р. в розмірі 884,00 грн. на місяць.

Рішенням від 06.07.2017 року відповідачці призначено щомісячну адресну допомогу на період з 30.06.2017 р. по 29.12.2017 р. в розмірі 884,00 грн. на місяць.

Рішенням від 15.01.2018 року відповідачці призначено щомісячну адресну допомогу на період з 30.12.2017 р. по 29.06.2018 р. в розмірі 884,00 грн. на місяць.

За Розпорядженням на перерахунок допомоги переміщеним особам на проживання від 16.02.2018 р. у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму ОСОБА_1 було проведено перерахунок допомоги за період з 20.01.2018 р. по 29.06.2018 р. та визначено її у розмірі 1 000.00 грн.

Рішенням від 16.07.2018 року відповідачці призначено щомісячну адресну допомогу на період з 30.06.2018 р. по 29.12.2019 р. в розмірі 1 000,00 грн. на місяць.

Рішенням від 23.01.2019 року відповідачці призначено щомісячну адресну допомогу на період з 30.12.2018 р. по 29.06.2019 р. в розмірі 1 000,00 грн. на місяць.

04.03.2019 року, під час перевірки особової справи отримувача допомоги ОСОБА_1 , відділом нагляду та контролю управління встановлено, що у її власності є житлове приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території, що підтверджується Службовою запискою від 07.03.2019 р.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 з 23.10.2007 року має у власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку від 14.03.2019 року Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради відповідачу за період з травня 2017 року по березень 2019 року виплачена допомога переміщеним особам за проживання складає 21 116,91 грн.

На адресу відповідачки було направлено повідомлення про припинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам № 2732 від 14.03.2019 р., аналогічне повідомлення № 4168 було направлене 16.04.2019 р.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Механізм та умови надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505.

Згідно пункту 2 вказаного Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом. У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану (п. 6 Порядку).

Згідно пункту 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються уповноваженим представником сім`ї самостійно. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч. 1 ст. 1213 ЦК України).

Будь-яких відомостей (доказів), які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, відповідачка не надала.

З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідачки надміру виплачених сум допомоги у заявленому розмірі.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: 1 921,00 грн судового збору.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , /РНОРКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 , на користь Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області // надміру виплачену суму щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 21 116,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , /РНОРКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 , на користь Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області //, судові витрати у розмірі 1 921,00 грн.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зокрема на апеляційне оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину (п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020).

Повне рішення суду складено 12.05.2020 року.

СуддяЛ. М. Кошель