ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/236/20 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 305020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Ткач З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи цивільну справу №607/26015/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2019 року, ухваленого суддею Братасюк В.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Люкс", треті особи - Тернопільська міська рада, Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Приватного підприємства Люкс (далі ПП Люкс), треті особи Тернопільська міська рада, Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про зобов`язання демонтувати контейнерний майданчик для збору побутових відходів по АДРЕСА_1 , та приведення вивільненої земельної ділянки у належний санітарний стан.

Позов обґрунтовував тим, що відповідач протиправно розташував контейнерний майданчик для збору твердих побутових відходів на відстані меншій 20 м. до стіни будинку, в якому має зареєстроване місце проживання позивач.

Ці дії відповідача суперечать приписам ст. 50 Конституції України, якою кожному гарантовано право на безпечне для життя, здоров`я довкілля, Закону України «Про відходи» та Держаним санітарним нормам і правилам, змістом яких визначено, що контейнерні майданчики для збору сміття повинні бути віддалені, у тому числі, від стін житлових будинків на відстань не менше 20 м.

Внаслідок незаконних дій відповідача він потерпає від розвіювання сміття, смороду, роботи спецтехніки зі збору сміття в нічний час, в квартиру позивача проникають неприємні запахи. Також спірний контейнерний майданчик розташований на повороті, що утруднює проїзд спецмашин для збору сміття.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2019 року вирішено:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Люкс», треті особи Тернопільська міська рада, Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про зобов`язання демонтувати контейнерний майданчик для збору побутових відходів по АДРЕСА_1 , та приведення вивільненої земельної ділянки у належний санітарний стан.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2020 року виправлено описку в абзаці першому резолютивної частини рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.11.2019 року у справі № 607/26015/18, а саме: доповнено абзац словом відмовити.

Не погодившись із рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким зобов`язати ПП Люкс демонтувати збудований з порушенням норм віддалення та прибрати контейнерний майданчик для збору побутового сміття мешканців багатоповерхових будинків по АДРЕСА_1 , та привести вивільнену земельну ділянку у належний санітарний стан.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що контейнерний майданчик розташований з грубим порушенням санітарних норм та правил на відстані 5 метрів, а не 20 м.

Крім цього, розташування і облаштування майданчика на відстані 5 метрів від будинку порушує його право на безпечне для життя та здоров`я довкілля, гарантоване ст. 50 Конституції України та ст. 293 ЦК України.

Вказав, що потерпає від розвіювання сміття, смороду, роботи спецтехніки зі збору сміття в нічний час, в квартиру позивача проникають неприємні запахи. Також спірний контейнерний майданчик розташований на повороті, що утруднює проїзд спецмашин для збору сміття.

Наголосив на тому, що встановивши факт порушення відстані від контейнерного майданчика до будівлі, де проживає позивач, суд першої інстанції визнав це втручанням в його права та інтереси, однак належним чином не дослідив можливість розташування майданчика в іншому місці.

Зазначив, що відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про припинення використання обладнаної системи збору твердих побутових відходів чи інших доказів її несправності у багатоквартирних будинках, де здійснюється збір сміття, а отже відсутні підстави для її невикористання.

У відзиві на апеляційну скаргу директор ПП Люкс просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Вказав, що забезпечення розташування контейнерних майданчиків на відстані не менше 20 м. від житлових і громадських будівель та споруд можливе лише при проектуванні забудови відповідної території. Разом з тим, будинок позивача зведений вже після забудови території мікрорайону з приєднанням до існуючих мереж.

Зазначив, що згідно п. 2.10 Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць у виняткових випадках в районах забудови, що склалась, де немає можливості дотримання зазначених вище відстаней, місця розташування контейнерних майданчиків встановлюється спеціальною комісією. Тому керуючись даною нормою було визначено місце розташування контейнерного майданчика при заїзді у двір будинку.

Звертає увагу суду на те, що згідно Правил благоустрою м. Тернополя (із змінами від 19.12.2018 року №7/31/24), затверджених рішенням Тернопільської міської ради №6/8/20 від 19.05.2011 року, виконавців послуг з управління, утримання, обслуговування багатоквартирних будинків, ОСББ, ОСН, СК та нежитлових приміщень зобов`язано у багатоквартирних будинках, де наявні сміттеєпроводи, влаштувати контейнерні майданчики на прибудинковій території багатоквартирних будинків для забезпечення роздільного сортування відходів.

Наголошує на тому, що контейнерний майданчик із відповідним накриттям облаштований влітку 2015 року у спеціально відведеному місці. Жодних скарг на предмет розташування контейнерного майданчика до вересня 2018 року, від позивача не надходило.

Вказав, що враховуючи специфіку розташування проїзної частини двору, розміщення у дворі будинку на зеленій зоні дитячого і спортивного майданчиків, входу у ДНЗ, іншого місця розташування контейнерного майданчика для збору ТПВ мешканців будинку по АДРЕСА_2 немає.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Звертаючись з позовними вимогами та оскаржуючи ухвалене у справі рішення суду, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач протиправно розташував контейнерний майданчик для збору тверди побутових відходів на відстані меншій 20 м. до стіни будинку, в якому має зареєстроване місце проживання позивач. Означена дія ПП Люкс суперечить приписам ст. 50 Конституції України, Закону України «Про відходи» та Держаним санітарним нормам і правилам, змістом яких визначено, що контейнерні майданчики для збору сміття повинні бути віддалені, у тому числі, від стін житлових будинків на відстань не менше 20 м. Позивач потерпає від розвіювання сміття, смороду, роботи спецтехніки зі збору сміття в нічний час, в квартиру позивача проникають неприємні запахи. Також спірний контейнерний майданчик розташований на повороті, що утруднює проїзд спецмашин для збору сміття.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 26 червня 2015 року зареєстрований та проживає в квартирі по АДРЕСА_1 .

Оглядом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 21.10.2015 року №46030607 вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.03.2014 року, державним реєстратором проведено державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна приміщення магазину з надбудовою офісних приміщень об`єкт в процесі поділу по АДРЕСА_3 а площею 416, 7 кв.м. (згідно розпорядження Тернопільської міської ради №118 від 19.10.2015 року у зв`язку з впорядкуванням нумерації будинків змінено адресний номер об`єкта нерухомого майна.)

Технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_4 стверджується АДРЕСА_5 95,9

АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 138 від 12.02.2014р. «Про затвердження титульного списку капітального ремонту житлового фонду міста на 2014р.» (із змінами) було затверджено виконання робіт по ремонту асфальтового покриття прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_2 . На період проведення ремонтних робіт, що унеможливлювали під`їзд спецтранспорту у двір будинку, контейнери для збору ТПВ (І-ПІ під.) були розташовані при заїзді у двір.

Разом з тим, згідно розробленого проектної документації «Капітальний ремонт асфальтобетонного покриття прибудинкової території за адресою АДРЕСА_2 , яка отримала відповідний експертний висновок ДП «Укрдержекспертиза» у Тернопільській області, було розширено проїзну частину дороги та визначено місце (площадку) для розташування спецконтейнерів при заїзді у двір. Таким чином, після завершення ремонтних робіт КП «Міськшляхрембуд», з метою збереження відремонтованої території та за згодою співвласників будинку по АДРЕСА_2 , влітку 2015 року. було встановлено контейнерний майданчик на спеціально влаштованій площадці з водонепроникним дном згідно проектної документації.

Згідно статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

За змістом частини 1 статті 293 Цивільного кодексу України фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення.

Частиною 2 статті 293 Цивільного кодексу України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Цими нормами роз`яснено що діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду.

Відповідно до частини 4 статті 293 Цивільного кодексу України фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, проживання, навчання тощо.

Згідно пункту "а" ст. 14 Закону України «Про відходи" громадяни України, іноземці та особи без громадянства у сфері поводження з відходами мають право на безпечні для їх життя та здоров`я умови при здійсненні операцій щодо поводження з відходами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення питань збирання, транспортування, утилізація та знешкодження побутових відходів, знешкодження та захоронення трупів тварин.

Відповідно до ст. 35-1 Закону України «Про відходи» житлові масиви і внутрішньо дворові території, дороги загального користування та інші об`єкти благоустрою населених пунктів, а також місця проведення масових заходів обладнуються контейнерними майданчиками.

Відповідно до Державних санітарних норм та правил утримання, територій населених місць, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2011 року за №457/19195 затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 №145, на виконання статті 27 «Основ законодавства України про охорону здоров`я», статті 1 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", статті 4 Закону України "Про благоустрій населених пунктів», статті 24 Закону України "Про відходи", встановлено вимоги до санітарного очищення територій населених місць, а також правила виконання робіт з належного прибирання об`єктів благоустрою та державного санітарно-епідеміологічного нагляду у сфері благоустрою населених пунктів і поводження з відходами.

Відповідно до пункту 2.8. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України 17.03.2011 № 145 контейнерні майданчики повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.

П. 2.9. санітарних норм - Місця розташування контейнерних майданчиків на об`єктах благоустрою населених пунктів визначаються у складі проектів будівництва житлових і громадських будівель і споруд, а для території садибної забудови - у складі проектів детальних планів цих територій.

Отже, забезпечення місця розташування контейнерних майданчиків на відстані не менше 20 м.кв. від житлових та громадських будівель і споруд (п.2.8) здійснюється лише при проектування забудови відповідної території (п.2.9).

Суд першої інстанції вірно надав оцінку тому факту, що будинок у якому має зареєстроване місце проживання позивач, зведений вже після забудови території мікрорайону з приєднанням до вже існуючих мереж.

П. 2.10. санітарних норм - У виняткових випадках в районах забудови, що склалася, де немає можливості дотримання відстаней, зазначених у пункті 2.8 Санітарних норм, місця розташування контейнерних майданчиків встановлюються комісією за участю посадових осіб спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури і державної санітарно-епідеміологічної служби, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення. Комісією складається акт довільної форми щодо місця розташування контейнерного майданчика, який підписується всіма членами комісії у чотирьох примірниках для кожної із сторін.

Дозволяється розміщення контейнерів для зберігання побутових відходів у ізольованих спеціально обладнаних приміщеннях будівель і споруд за умови дотримання вимог, передбачених пунктом 2.20 Санітарних норм.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням міського голови від 18.02.2019 року №43 «Про створення комісії з вирішення спірних питань визнання місць розташування контейнерних майданчиків для побутових відходів» затверджено склад комісії з вирішення спірних питань місця розташування контейнерних майданчиків для побутових відходів, згідно додатку №1.

В Акті №1 комісії з вирішення спірних питань визнання місць розташування контейнерних майданчиків для побутових відходів від 12.03.2019 року, складеним за участі начальника відділу благоустрою та екології управління ЖКГ, благоустрою і екології ТМР Лобурак О.В., заступника начальника відділу з експлуатації і ремонту житлового фонду управління ЖКГ, благоустрою і екології ТМР Мокляк В.І., головного спеціаліста відділу благоустрою та екології управління ЖКГ, благоустрою і екології ТМР ОСОБА_2 , заступника начальника управління муніципальної інспекції ОСОБА_3 О ОСОБА_4 , директора ППП «Люкс» ОСОБА_5 , гол. інженера ОСОБА_6 , депутата ТМР Зелінка ОСОБА_7 зазначено про проведення обстеження прилеглої території до будинку АДРЕСА_2 і встановлено, що альтернативного місця для перенесення існуючого контейнерного майданчика немає. Даний майданчик збудований без порушень та у відповідності до проектної документації щодо капітального ремонту прибудинкової території даного будинку.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно констатував законність дій щодо розташування спірного іншого майданчика для збору побутових відходів на відстані меншій 20 м. від місця проживання позивача.

Колегія суддів не приймає доводи позивача про те, що розташування контейнерного майданчика спричиняє йому перешкоди у користуванні майном.

Захист прав громадян від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння здійснюється згідно з статтею 391 ЦК України шляхом пред`явлення вимоги про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням цієї норми закону правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод і інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

На підтвердження порушення свого права позивач посилався на те, що внаслідок спорудження контейнерного майданчика він потерпає від розвіювання сміття, смороду, який проникає в його квартиру по АДРЕСА_3 .

Проте будь-яких доказів на підтвердження цих обставин позивач не надав.

Таким чином, позивач не довів порушення відповідачем його права користування квартирою по АДРЕСА_3 належними та допустимими доказами у справі, а тому відсутні підстави для задоволення вимог щодо усунення перешкод у користуванні майном шляхом демонтажу контейнерного майданчику для збору побутових відходів по АДРЕСА_1 .

Також колегія суддів враховує, що місце розташування контейнерного майданчика для збору побутових відходів було узгоджене з мешканцями будинку. що підтверджується проколом зборів мешканців житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с 29,30)

Тому навіть у випадку виявлення фактів розвіювання сміття чи поширення неприємних запахів, демонтаж контейнера не можна визнати єдиним ефективним способом захисту порушених прав, оскільки не позбавляє обрати інші способи захисту спрямовані на забезпечення належного утримання контейнерного майданчика, що б відповідало інтересам як позивача так і інших громадян, які користуються на рівні з ним правом на збирання та утилізацію відходів.

Враховуючи те, що позивачем не доведено порушення права на безпечне для життя та здоров`я довкілля, гарантоване ст. 50 Конституції України та ст. 293 ЦК України, та те, що контейнерний майданчик був встановлений з дотриманням вимог Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

Інші доводи позивача викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга не містить інших доводів щодо незаконності рішення суду, що було б підставою для його скасування, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Тернопільський апеляційний суд в складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2019 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 28 квітня 2020 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Міщій О.Я.

Шевчук Г.М.