ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Харків

Справа № 642/2479/20

Провадження № 22-ц/818/3706/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідачі: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк Надра", Фонд гарантування вкладів фізичних осіброзглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 20 травня 2020 року, постановлену суддею Проценко Л.Г.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк Надра", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та визнання недійсним договорів,

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк Надра", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та визнання недійсним договорів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав не відповідності вимогам п.п.2,9,10 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила скасувати ухвалу суду, направити справу в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно визначив, що друга та третя позовні вимоги повинні оплачуватись судовим збором як немайнові вимоги, у зв`язку із чим неправомірно залишив позовну заяву без руху.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що друга позовна вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги від 04.12.2018 року за кредитним договором №6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року повязана з недійсністю його, як договору факторингу так і порушення прав заінтересованої особи, як споживача за цим договором, тому є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору. Третя позовна вимога немайнового характеру про визнання недійсним договору відступлення прав кредитора за іпотечним договором від 04.12.2018 року не є самостійно, а є похідною від другої позовної вимоги, тому також не підлягає звільненню від сплати судового збору.

В судове засідання учасники справи не з"явилися, апелянт був повідомлений судовою повісткою про рогляд справи ще 14 вересня 2020 року, просив розглядати справу за її відсутності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Зокрема, згідно з п.п. 2,9,10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст. 4 вказаного Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір купівлі-продажу (відступлення) права вимоги від 04.12.2018 року за кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року та визнати недійсним договір від 04.12.2018 року про відступлення прав за іпотечним договором № 6/4/20/2008/840-К/2403 від 01.09.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на норми ст. 203, 215, 236, 548 ЦК України, ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ЗУ «Про банки та банківську діяльність».

Також зазначала, що оспорюваним є договір не відступлення права вимоги, а договір факторингу та договір іпотеки.

Отже, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не обгрунтовувала недійсність вищевказаних договорів порушенням ЗУ «Про захист прав споживачів».

Посилання позивача на те, що позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу відступлення права вимоги та відступлення прав за іпотечним договором є похідними від основної немайнової вимоги, а тому за них судовий збір не сплачується, не заслуговують на увагу суду, оскільки даний позов містить три окремі самостійні вимоги, а тому ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог, що передбачено п. 10 ч.1 ст. 176 ЦПК України та підлягає сплаті за кожну із них окремо.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на невідповідність кредитного договору ЗУ «Про захист прав споживачів», то зазначені доводи судова колегія не приймає до уваги, оскільки позивач не оскаржує кредитний договір, а оскаржує договір відступлення права вимоги з наведених вище підстав.

Таким чином, позивач повинна сплатити судовий збір, за всі дві вимоги немайнового характеру.

Наведені стороною позивача доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 20 травня 2020 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 2 жовтня 2020 року.