Справа № 265/9791/18
Провадження № 4-с/265/15/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Вайновського А. М., , за участю секретаря судового засідання Злидіної Г.В., заявника ОСОБА_1 , Державного виконавця Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Єгорової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ

06 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Єгорової В.О. про визнання незаконною та скасування постанови виконавця від 13 грудня 2019 року про арешт банківського рахунку в АТ "Державний ощадний банк України", крім того просила поновити строк звернення зі скаргою через необізнаність щодо вчинення вказаних дій виконавцем про які їй стало відомо тільки в січні 2020 року та до подання цієї скарги вона намагалася врегулювати вказані питання позасудовим шляхом безпосередньо з державним виконавцем але не знайшла порозуміння та 06 березня 2020 року була вимушена звернутися до суду з відповідною скаргою. В обґрунтування скарги в частині визнання незаконною та скасування постанови про арешт зазначила, що на виконанні Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)знаходиться виконавче провадження ВП №60014183 щодо примусового виконання виконавчого листа №265/9791/18, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області 06 травня 2019 року про стягнення з неї на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 25591.69 гривень та судового збору у розмірі 1762 гривні. Серед причин, які на її думку дозволять визнати вказану постанову незаконною та скасувати її зазначила, арешт державним виконавцем накладено на її рахунок в АТ "Державний ощадний банк України" на який вона отримує соціальну допомогу як особа, що здійснює догляд за інвалідом 1 групи а також отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Проте, державним виконавцем при накладенні арешту не було враховано що кошти, які обліковуються на вказаному рахунку, складаються виключно з державної грошової допомоги, крім того вказала що державним виконавцем до накладання арешту на всі рахунки згідно постанови не вчинив дії передбачені законом "Про виконавче провадження" не отримав від банківських установ інформацію щодо стану рахунків боржника, про рух коштів та операцій за рахунками боржника, не перевірив майновий стан боржника, що повинно було передувати накладанню арешту. Арешт рахунку обмежує її законні права на користування грошовими коштами і ставить її в скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного просила зняти арешт з банківського рахунку шляхом скасування постанови державного виконавця.

12 березня 2020 року від Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в інтересах якого на підставі довіреності діє старший державний виконавець Єгорова В.О., надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 . У своєму відзиві виконавець зазначає, що до теперішнього часу до відділу виконавчої служби до теперішнього часу не надійшло підтвердження від банку, що рахунок боржника ОСОБА_1 , на який накладено арешт, має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом згідно п.2 ч.2 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження". Не надано і відомостей про сплату боржником виниклої заборгованості. Крім того, державний виконавець наполягала у своєму відзиві що усі дії пов`язані із накладанням арешту відповідають положенням Закону України "Про виконавче провадження". З цих підстав просить відмовити у задоволенні скарги.

ОСОБА_1 будучи присутньою у судовому засіданні надала аналогічні обґрунтування скарги тим, що викладені нею письмово, вимоги підтримала просила їх задовольнити.

Представник Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду, у судове засідання не прибув з невідомих причин, будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу не надав.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 з наступних підстав.

Встановлено, що на виконанні Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження ВП№60014183 з примусового виконання виконавчого листа № 2/265/9791/18 від 06.05.2019р про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором б/н від 23.04.2014р у розмірі 25519.69 гривень а також суми судового збору у розмірі 1762 гривень.

Постановою державного виконавця Єгоровою В.О. від 13.12.2019р на підставі ст.59 ЗУ "Про виконавче провадження" в порядку примусового виконання прийнято рішення - винесено постанову про накладання арешту на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках, відкритих на ім`я боржника ОСОБА_1 у АТ "Ощадбанк", АТ КБ "ПриватБанк", АТ "ПУМБ".

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Разом зі тим, відповідно до ч.1 ст.73 ЗУ "Про виконавче провадження" стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Судовим розглядом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в АТ "Державний ощадний банк України" відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 , який не є рахунком із спеціальним режимом використання.

Проте, згідно інформації Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 отримує наступні види державної грошової допомоги: допомогу переміщеним особам на проживання, компенсацію виплат особі, яка здійснює догляд за інвалідом 1 групи та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на особистий рахунок в АТ "Державний ощадний банк України" НОМЕР_1 .

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що заарештований державним виконавцем рахунок ОСОБА_1 , АТ "Державний ощадний банк України", використовується, зокрема, для отримання ОСОБА_1 декілька видів соціальних виплат, у тому числі на які відповідно до п.10 ч.1 ст.73 ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення не допускається.

Крім того, суд знаходить доречними посилання ОСОБА_1 щодо порушення з боку державного виконавця Єгоровою В.О. положень ЗУ "Про виконавче провадження", що передували прийняттю рішення про накладення арешту.

Так, відповідно до положень ч.3 ст.56 арешт повинен накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі - у данному випадку арешту підлягали грошові кошти у розмірі 25519.69 гривень, а також суми судового збору у розмірі 1762 гривень, виконавчого збору. Разом з тим, з постанови про накладання арешту вбачається, що арешт накладено на всі кошти, які містяться на всіх рахунках в трьох банківських установах, у тому числі в АТ "Державний ощадний банк України". Таким чином, вказаною постановою державного виконавця було накладено арешт на суму 30183 гривень, що відповідно довідки АТ "Державний ощадний банк України" знаходились на рахунку ОСОБА_1 на час надходження постанови державного виконавця до установи банку, що не відповідає положенням ч.3 ст.56 ЗУ "Про виконавче провадження".

У порядку, встановленому цією ж статтею, виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Натомість, з наданих матеріалів виконавчого провадження не вбачається будь-які дії стягувача - АТ КБ "ПриватБанк" протягом наступних п`яти днів після накладання арешту щодо звернення до суду з вимогою звернути стягнення на грошові кошти ОСОБА_1 , що знаходяться на її банківському рахунку в АТ "Державний ощадний банк України".

Крім того, з матеріалів виконавчого провадження, що були надані в розпорядження суду не вбачається, що державним виконавцем вчинялись дії спрямовані на отримання від банківських установ інформації щодо стану рахунків боржника, їх призначення не перевірялось, не було перевірено майновий стан боржника. Тобто відсутні будь-які дії які повинні передувати накладанню арешту та передбачені ст.48 ЗУ "Про виконавче провадження".

Згідно із положеннями ст.391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В сенсі наведених норм та викладених обставин суд вважає, що доводи ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у досліджених письмових доказах, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення вимог та скасування постанови про накладання арешту.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Єгорової Валентини Олександрівни - задовольнити.

Постанову Державного виконавця Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) - Єгорової В.О. від 13 грудня 2019 року у виконавчому провадженні ВП №60014183 від 10 вересня 2019 року про арешт коштів боржника - скасувати.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Донецького Апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст ухвали буде складено 21 березня 2020 року.

Суддя А.М. Вайновський