Справа № 274/5659/19 Провадження № 2/0274/529/20
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
21.05.20 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
проприпинення права на частку та визнання права на частку у спільній частковій власності зі стягненням грошової компенсації,
У вересні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить припинити право ОСОБА_3 на 1/12 частку у спільному майні житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ним право власності на цю частку та відшкодувати ОСОБА_3 вартість частки у розмірі 28 600,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є власником 11/12 часток житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , власником 1/12 часток будинку є ОСОБА_3 , який з 2000 р. у будинку не проживає, не здійснює утримання будинку. Утримання будинку та оплата комунальних послуг здійснюється ОСОБА_1 .
Від ОСОБА_3 заяви про визнання позову або відзиву не надходило.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є власником 11/12 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією від 22.02.2020 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 74), право власності на які він набув у 2000 р. (1/12), у 2003 р. (1/12) та у 2014 р. (3/4) (а. с. 5, 6, 8, 9, 10, 12, 13).
Адреса: АДРЕСА_1 , з 27.12.1996 р. є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , що підтверджується відміткою у його паспорті (а. с. 35).
ОСОБА_3 є власником 1/12 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією від 22.02.2020 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 74), право власності на які він набув у 2000 р. (а. с. 5, 6, 7).
Відповідно до частини першої статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Таким чином житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною частковою власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Згідно зі статтею 365 право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:
1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;
2) річ є неподільною;
3) спільне володіння і користування майном є неможливим;
4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
У Висновках Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 р., зокрема, зазначено, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених пунктами 1 3 частини першої статті 365 Цивільного кодексу України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, а також попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15.05.2013 р. у справі № 6-37цс13).
Як зазначалось вище, ОСОБА_3 є власником 1/12 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , тобто його частка є незначною.
Виділити цю частку неможливо, що підтверджується висновком від 16.08.2019 р. № 882/08.19 експерта за результатами проведення експертного дослідження в галузі будівельно-технічної експертизи, у якому зазначено, що, зокрема, розмір площі житлового будинку, що відповідає 1/12 ідеальної частки, складає 5,5 кв. м, що є недостатньою для виділу з житлового будинку загальною корисною площею 65,8 кв. м (а. с. 14 46).
В акті, складеному комісією у складі працівників Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7, затвердженому 29.08.2019 р. директором цього підприємства, зазначено, що в ході проведення перевірки з проводу встановлення факту не проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_3 на момент перевірки за зазначеною адресою не проживає, що підтверджують сусіди ОСОБА_4 (з його слів, той не проживає з 2012 р.) та ОСОБА_5 (з її слів, тоц не проживає більше десяти років) (а. с. 47).
В письмових поясненнях від 14.02.2020 р. ОСОБА_6 вказано, що, зокрема, вона проживає по АДРЕСА_2 , з 1975 р., ОСОБА_1 вона знає з дитинства, з 2014 р., коли він придбав будинок, вона бачить його кожного дня. За цей час будинок відбудовано та зроблено ремонт. ОСОБА_3 вона також знає з дитинства, але не бачила приблизно з 1995 р. (а. с. 76).
Оцінивши наведене у попередніх двох абзаців, Суд приходить до висновків, що ОСОБА_3 з 2012 р. або раніше не проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,
У сукупності наведене у попередніх чотирьох абзацах вказує на те, що припинення права ОСОБА_3 на 1/12 частку у цьому будинку не завдасть істотної шкоди його інтересам та інтересам членів його сім`ї.
Вартість житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , становить 343 200,00 грн., а вартість 1/12 ідеальної частки будинку становить 28 600,00 грн., що підтверджується висновком від 16.08.2019 р. № 882/08.19 експерта за результатами проведення експертного дослідження в галузі будівельно-технічної експертизи (а. с. 14 46).
Таким чином Судом встановлено, що існують обставини (умови), передбачені частиною першою статті 365 Цивільного кодексу України, з урахуванням постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15.05.2013 р. у справі № 6-37цс13, для припинення права ОСОБА_3 на 1/12 частку у спільному майні житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 : частка є незначною і не може бути виділена в натурі, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_3 та членам його сім`ї, ОСОБА_1 попередньо вніс вартість цієї частки на депозитний рахунок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні) задовольнити.
2. Припинити право ОСОБА_3 на 1/12 частку у спільному майні житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частку у спільному майні житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення, заяви про перегляд заочного рішення продовжується на строк дії такого карантину.
Суддя В.В. Корбут