КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/704/20
Провадження № 2-з/488/33/20 р.
УХВАЛА

Іменем України

18.05.2020 року м. Миколаїв Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі Сенчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

15.05.2020 року ОСОБА_1 надав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності громадянці ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Мотивуючи заяву наступним.

На день подання заяви про забезпечення позову відповідач борг за договором позики не повернув. Лист - вимогу, яку направив позивач після закінчення терміну позики та настання часу повернення грошової позики, відповідач проігнорував. На зв`язок з позивачем, з метою урегулювання спору, щодо повернення чи розстрочення виконання договору позики грошових коштів від 01.10.2019 року не виходить.

Відповідно до умов п. 1 договору позики, позивач передав відповідачу грошові кошти

у сумі 241 975,000 грн. (двісті сорок одна тисяча дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок) , що на момент підписання договору позики, за офіційним курсом НБУ в еквіваленті становило 10 000,00 доларів США.

Відповідно до п. 8 договору позики грошових коштів від 01.10.2019 року, якщо відповідач своєчасно не повернув суму позики (її частину), він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Станом на 14.05.2020 року штрафні санкції, передбачені п. 8 договору, складають 103% від суми позики.

Відповідач має єдине майно що спів-розмірне з розміром наявного (та у подальшому збільшуваному кожного дня на 1%) боргу. Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.02.2020 року, у відповідача зареєстровано на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа будинку дорівнює 34,6 м.кв., житлова площа 19,9 м.кв.

Відповідач має намір, щодо продажу вищевказаного будинку, після чого виїхати з міста Миколаєва до районного центру іншої області для постійного проживання.

Відповідач неодноразово висловлювалась спільним з позивачем друзям та знайомим, що немає наміру повертати грошову позику за договором тому є очевидні ознаки протиправності дій відповідача в контексті невиконання договірних зобов`язань, ігнорування намагань позивача урегулювати договірні зобов`язання, відверте ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань.

З огляду на значну суму боргу відповідача, яку належить повернути позивачу за договором позики, та з урахуванням того що з кожним днем сума заборгованості збільшується на встановлений п.4 договору 1%, невжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення в цивільній справі призведе для позивача реальну небезпеку щодо фактичного виконання судового рішення по поверненню запозичених відповідачем коштів. На думку заявника(позивача) наявна у відповідача нерухомість забезпечить не тільки належне виконання судового рішення, а й обмежить можливість відповідача залишити місце проживання та реєстрації до повного виконання договору позики чи виконанню рішення суду.

Забезпечення позову арештом нерухомості відповідача, ніяким чином не порушить його права користування цим житловим приміщенням, не нанесе матеріальних збитків та не

змінить життєвий уклад його життя.

Проте, невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст. 151 ЦПК України).

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, спів-мірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому підстав, щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів для забезпечення позову шляхом:

1. Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності громадянці ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, в межах суми позовних вимог.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали для негайного виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, 3-й підїзд, E-mail: ).

Копію ухвали негайно надіслати заявнику та сторонам у справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду, через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська