Справа № 442/1544/20
Провадження № 2-н/442/212/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року уддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., розглянувши заяву ТзОВ «Львівгаз збут» про видачу судового наказу із вимогою про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуги з газопостачання, -

встановив:

ТзОВ «Львівгаз збут» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуги з газопостачанняв розмірі 10664,92 грн, в тому числі 3 % річних та інфляційні нарахування та судовий збір -192,10.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження від 23.12.2011 № 14 роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. При вирішенні питання про наявність чи відсутність спору про право мають ураховуватися обставини, зокрема, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Заявником подано заяву про видачу судового наказу 05.03.2020, проте на підтвердження наявності заборгованості у ОСОБА_1 надано виписки, з яких вбачається, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість ще до лютого 2017, тобто право вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю „Львівгаз збут про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 виникло з моменту прострочення заборгованості.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Таким чином, оскільки за правом вимоги про стягнення заборгованості за період до березня 2017 минув строк позовної давності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та ст.ст. 165, 186, 260 ЦПК України, суд

постановив:

У видачі судового наказу за заявою ТзОВ «Львівгаз збут» про видачу судового наказу із вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуги з газопостачання відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена в частині недотримання правил підсудності в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Нагірна О.Б.