ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1812/18 Номер провадження 22-ц/814/1616/20Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Обідіної О.І., Хіль Л.М.

секретар Мисечко А.І.

імена (найменування) сторін:

позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройснаб 11»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Полтавської міської ради

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 05 квітня 2018 року у складі судді Бугрія В.М.

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройснаб 11» до ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлові приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ТОВ «Стройснаб 11» звернулось до суду із вказаним позовом та просило визнати за ним право власності на нежитлові приміщення, розташовані у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: нежитлове приміщення (А1) - загальна площа 43,6 м2, яке складається із: тамбура (1) 4,5 м2; тамбура (2) 9,9 м2, допоміжного приміщення (3)- 10,2 м2, нежитлового приміщення (4) -19,0 м2; нежитлове приміщення (А1) - загальна площа 58,9 м2 (1).

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 31 травня 2017 року між підприємством та ОСОБА_1 , як власником нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , було укладено договір оренди нежитлових приміщень з правом викупу № 31/05, у відповідності до якого об`єкт, що орендується переходив у власність орендаря за умови оплати в повному обсязі орендної плати, шляхом укладення договору купівлі-продажу.

Зазначало, що умови договору товариством були виконані у повному обсязі, проте ОСОБА_1 ухиляється від передачі вказаного нерухомого майна у власність підприємства, що у відповідності до вимог ст. 392 ЦК України є підставою для визнання права власності на об`єкт оренди з метою захисту прав орендаря.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2018 року позовні вимоги ТОВ «Стройснаб 11» задоволено.

Визнано за ТОВ «Стройснаб 11» право власності на нежитлові приміщення, розташовані у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: нежитлове приміщення (А1) - загальна площа 43,6 м2 складається із: тамбура (1) 4,5 м2; тамбура (2) 9,9 м2, допоміжного приміщення (3) - 10,2 м2, нежитлового приміщення (4) -19,0 м2; нежитлове приміщення (А1) - загальна площа 58,9 м2 (1).

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила Полтавська міська рада, просила скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Стройснаб 11» у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційним судом розглянуто справу за відсутності сторін, яким достовірно було відомо про розгляд справи апеляційним судом, оскільки в матеріалах справи містяться їх заяви про відкладення судових засідань від 30 липня 2020 року та від 13 серпня 2020 року (а.с. 117, 137).

ТОВ «Стройснаб 11» отримало копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги Полтавської міської ради 12 серпня 2020 року, що підтверджується відміткою в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Судові повістки, направлені на адреси ТОВ «Стройснаб 11» та ОСОБА_1 були повернуті до апеляційного суду з відміткою про те, що адресати відсутні за вказаними адресами.

Більше того, ОСОБА_1 12 серпня 2020 року ознайомилась із матеріалами справи (а.с. 136).

У відповідних заявах та клопотаннях сторони вказали суду свої адреси. Саме за цими адресами було здійснено направлення поштової кореспонденції.

Фактично, зловживаючи своїми процесуальними правами, сторони повідомили суд про адреси для листування, за якими вони не знаходяться. Отже місце їх проживання (знаходження) є невідомими суду.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Оголошення про повідомлення сторін про час та місце судового засідання від 29 вересня 2020 року було завчасно розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України, що свідчить про належне їх повідомлення про судове засідання.

Будучи повідомленими про розгляд справи апеляційним судом сторони не проявили будь-якої зацікавленості в участі у судовому розгляді справи, призначеному на 29 вересня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Полтавська міська рада не брала участь у розгляді справи та не була залучена у якості сторони чи третьої особи.

Подаючи апеляційну скаргу Полтавська міська рада стверджує, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та інтереси як власника земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Спірне нерухоме майно розміщене за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці, що перебуває у власності територіальної громади м. Полтава.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, зокрема, землю.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду

Отже, Полтавська міська рада, як суб`єкт, що здійснює правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, має право на апеляційне оскарження рішення місцевого суду, яким вирішено питання про права та інтереси територіальної громади міста Полтава.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 31 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Стройснаб 11» укладено договір оренди нежитлових приміщень з правом викупу за № 31/05.

Згідно із пунктами 1.1. та 1.2. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлові приміщення, що належить Орендодавцю на праві власності з наступним переходом права власності на об`єкт від Орендодавця до Орендаря, а Орендар зобов`язується прийняти об`єкт у строкове платне користування, а згодом і у власність, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату.

Об`єкт становить окремі нежитлові приміщення, що розташовані на першому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежитлове приміщення (А1) - загальна площа 43,6 м2 складається із: тамбура (1) 4,5 м2; тамбура (2) 9,9 м2, допоміжного приміщення (3)- 10,2 м2, нежитлового приміщення (4) -19,0 м2; нежитлове приміщення (А1) - загальна площа 58,9 м2 (1) (надалі спірні нежитлові приміщення).

Розділом 8 договору було передбачено, що об`єкт‚ що орендується‚ переходить у власність Орендаря за умови оплати в повному обсязі орендної плати у розмірі визначеному пунктом 5.1. цього договору у останній день місяця у якому закінчується строк оренди, визначений у пункті 4.1. цього Договору (пункт 8.1.).

Орендар у останній день місяця у якому закінчується строк оренди, визначений у пункті 4.1. цього Договору, письмово повідомляє Орендодавця про готовність прийняти у власність об`єкт оренди та про укладення відповідного договору купівлі-продажу (пункт 8.2).

Перехід права власності на об`єкт від Орендодавця до Орендаря оформлюється шляхом складання (підписання та скріплення печатками) Сторонами відповідного договору купівлі-продажу (пункт 8.3.).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, на яку посилається позивач як на правову підставу своїх вимог, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ТОВ «Стрйоснаб 11» набуло право власності на спірне нерухоме мано, а таке право оспорюються та/або не визнається відповідачем.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Законодавство не визначає судове рішення у якості способу набуття права власності на нерухоме майно.

Більше того, матеріали справи не містять відомостей про те, що спірне нерухоме майно перебуває чи перебувало у власності ОСОБА_1 .

Лист начальника ГЖЕД № 6 (а.с. 13), на який посилався місцевий суд, не може вважатися належним доказом права власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, перехід права власності на спірне нерухоме майно від ОСОБА_1 до ТОВ «Стройснамб 11» є неможливим.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Стройснамб 11» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Стройснаб 11», що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з ТОВ «Стройснаб 11» підлягають стягненню понесені Полтавською міською радою судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Полтавської міської ради - задовольнити.

Ріщення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройснаб 11" до ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлові приміщення - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройснаб 11" на користь Полтавської міської ради 3 153 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.І. Обідіна

Л.М. Хіль