Справа № 128/130/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Славич К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Тетева-Родюк І.О. 16.01.2020 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його брат ОСОБА_5 . Після смерті вказаних осіб відкрилася спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 . згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 19.05.1988 дане будинковолодіння належить колгоспному двору, головою якого значився ОСОБА_3 . Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.05.2012 було встановлено, що станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору були: голова двору - ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Оскільки колгоспні двори були ліквідовані , майно колгоспного двору перейшло у власність його членів в рівних частках. Станом на 07.02.1991 власниками будинковолодіння АДРЕСА_1 були: ОСОБА_3 1/4 частина; ОСОБА_4 1/4 частина; ОСОБА_2 1/4 частина; ОСОБА_5 1/4 частина. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, належну йому на праві власності 1/4 частину будинковолодіння успадкували в рівних частинах його дружина ОСОБА_4 та троє його дітей, які фактично вступили в управління спадковим майном та були зареєстровані у вказаному будинку, окрім позивача, який зареєструвався у вказаному будинку лише 2008 року. таким чином, станом на 01.08.1992 власниками будинку були: ОСОБА_4 5/16 частин, ОСОБА_2 5/16 частин, ОСОБА_5 5/16 частин та позивач ОСОБА_1 1/16 частина. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла і належні їй на праві власності 5/16 частин будинковолодіння успадкували в рівних частинах її діти, які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 власниками будинку були: ОСОБА_2 5/12 частин, ОСОБА_5 5/12 частин та ОСОБА_1 1/6 частина. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер та належну йому на праві власності частину будинку успадкували позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 в рівних частках, оскільки на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 інших спадкоємців не існувало, а позивач і відповідач проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою, і від прийняття спадщини не відмовилися. Станом на 01.05.2009 власниками будинку стали ОСОБА_2 15/24 частин та ОСОБА_1 9/24 частин. Заочним рішенням Вінницького районного суду від 03.05.2012 право власності в порядку спадкування за законом на 15/24 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_2 . Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, оскільки після смерті батька ні мати, ні діти не отримували правовстановлюючих документів на будинок. На підставі викладеного просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 9/24 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 , успадкованих після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 20.02.2020 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 36).

Ухвалою суду від 25.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.04.2020 (а.с. 64).

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Тетева-Родюк І.О. у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явились. Представником позивача подано заяву, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю та просить справу розглянути у їх відсутність (а.с. 76).

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, не заперечив щодо задоволення позову, просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 39, 40).

Представник відповідача Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В.о. старости Тарасюк В.Г. надав письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, не заперечив щодо задоволення позову, просив справу розглядати у відсутність представника сільської ради (а.с. 79).

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення позивача не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

На підставі досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14) його батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 23.12.1981 цілий житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (а.с. 9).

Відповідно до копій свідоцтв про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Згідно заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03.05.2012 та ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 27.06.2012 про виправлення описки у заочному рішенні суду від 03.05.2012 у цивільній справі №0203/1960/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Некрасовської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на 15/24 частин будинковолодіння , 1/2 частину земельної ділянки, 1/2 частину майнового паю, визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 15/24 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 , з яких 1/4 частина отримана у власність при ліквідації колгоспного двору та 9/24 успадковані після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом; 1/2 частину земельної ділянки розміром 3,9352 га, що розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 26.07.2000 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Некрасове Вінницького району Вінницької області; 1/2 частину майнового паю члена КСП ім. Чкалова СТОВ «Некрасове» в розмірі 368 грн в с. Некрасове Вінницького району Вінницької області, що належав на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії НОМЕР_3 від 02.04.2007 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Некрасове Вінницького району Вінницької області (а.с. 91-92, 93). Рішення суду набуло законної сили 14.05.2012.

Також, вказаним рішенням суду було встановлено, що станом на 01.05.2009 власниками будинку АДРЕСА_1 стали ОСОБА_2 - 15/24 частини (5/12 + (5/12:2) = 5/12+5/24 = 15/24); ОСОБА_1 - 9/24 частин (1/6 + (5/12:2) = 1/6 + 5/24 = 9/24).

Відповідно до довідки Некрасовської сільської ради №637 від 26.11.2019 (а.с. 85) ОСОБА_1 здійснював догляд за своїми батьками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та братом ОСОБА_5 , які померли ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно. Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були зареєстровані та постійно проживали в АДРЕСА_1 .

З копії Витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59781494 від 12.03.2020, вбачається, що спадкові справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилися (а.с. 82).

З копії Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59781509 від 12.03.2020, вбачається, що спадкові справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не заводилися (а.с. 83).

З копії Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59781518 від 12.03.2020, вбачається, що спадкові справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 не заводилися (а.с. 84).

Відповідно до копії Висновку про вартість об`єкта оцінки від 22.11.2019,ринкова вартість житлового будинку загальною площею 48,0 кв.м розташованого в АДРЕСА_1 , становить 94915 грн. (а.с. 16-22).

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та свого брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач прийняв спадщину відповідно до положень ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року та ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцями, є співвласником 1/4 вказаного домоволодіння в силу закону. До складу спадкового майна входить 9/24 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 . Вказана частка спадкового майна визначена рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.05.2012 як така, що належить позивачу, а тому в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України не доказується при розгляді даної справи. Однак через те, що після смерті батьків та брата спадкові справи не заводилися, правостановлюючі документи на нерухоме майно не отримувалися, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.05.2012 за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності на інші 15/24 частин спірного майна, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спірну частину домоволодіння. Тобто, вирішити дане питання, окрім як в судовому порядку, позивач позбавлений можливості, його право на спадщину порушене та підлягає захисту.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Із встановлених обставин випливає, що між сторонами виникли правовідносини спадкування за законом, що регулюються Цивільним Кодексом України, Цивільним Кодексом України в редакції 1963 року, які застосував суд при вирішенні справи та на які послався позивач.

Відповідно до ст. 9 ЦК України в ред. 1963 р. - правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Так, згідно зі змістом ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом

шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 524 ЦК України (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (1963 р.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє відоме місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Згідно ч.ч. 3,4,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Отже суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачами і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, викладені у ньому обставини знайшли своє підтвердження. Судом не встановлено порушення права інших осіб при визнанні права власності на 9/24 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за позивачем.

Відповідно до ст.ст. 25, 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1223, 1225, 1268, 1270, 1273 ЦК України, ст.ст. 9, 524, 527, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 1, 10, 76-80, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293- 294, 315, 319, 354 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ,в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 9/24 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 3 розділу ХІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Л.П. Шевчук