Справа № 357/1613/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі Бондаренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква, про визнання недійсним рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та зобов`язання поновлення на квартирному обліку, -

В С Т А Н О В И В :
13.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 26.12.2019 року отримав виписку з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за № 61 від 26.12.2019 року, згідно якої було вирішено питання про зняття його з квартирного обліку та черги на отримання службового житла у зв`язку з тим, що він був звільнений з лав Збройних сил України в запас по закінченню контракту. Він не погоджується з даним рішенням та вважає його незаконним, оскільки є майором в запасі, має вислугу 26 років 02 місяці, на квартирному обліку у складі 2 осіб перебував з 15.06.2018 року та в черзі на службове житло з 26.11.2007 року. Згідно наказу начальника тилу ЗС України від 15.08.2019 року він був звільнений з військової служби у запас за п. «к» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( по строковій частині) за № 270 від 22.11.2019 року був звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням контракту. Його було виключено зі списків особового складу частини і направлено для зарахування на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області. Так, він має понад 20 років вислуги, отримає пенсію з 23.11.2019 року за вислугу років, постійним або службовим житлом не забезпечувався, зареєстрований при військовій частині, тому має право на одержання житла для постійного проживання та повинен перебувати на квартирному обліку, а підстави для зняття його з квартирного обліку, передбачені законодавством, відсутні. Оскільки, в добровільному порядку вирішити спір неможливо, просив визнати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Біла Церква, оформлене протоколом №61 від 26.12.2019 року, про зняття його та дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартирного обліку недійсним, зобов`язавши військову частину НОМЕР_1 м. Біла Церква поновити ОСОБА_1 та його дочку ОСОБА_2 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 м. Біла Церква з 15.06.2018 року, в черзі на отримання службового житла з 26.11.2007 року, стягнути з відповідача на його користь судові витрати в справі.

17.02.2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено справу до розгляду по суті.

30.03.2020 року представник позивача, адвокат Дульдієр Олександр Петрович, подав до суду заяви, в яких зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив судові витрати з відповідача не стягувати.

30.03.2020 року представник відповідача, за довіреністю у справі, ОСОБА_3 , подав письмові заперечення проти позову обґрунтовуючи тим, що позивача відповідно до п.4 наказу командира військової части НОМЕР_1 від 22.11.2019 року № 270 звільнено з військової служби в запас за п. «к» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та 22.11.2019 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. П. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п..п. 19,21 розділу VI Наказу МО України № 380 від 31.07.2018 року «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями не передбачено залишення на квартирному обліку громадян, які звільнені з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту». Тому, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

12.05.2020 року представник відповідача, за довіреністю у справі, ОСОБА_3 , подав письмові заперечення проти позову обґрунтовуючи тим, що військова частина НОМЕР_1 заперечує проти позову про поновлення позивача в черзі на отримання службового житла з 26.11.2007 року. Пунктом 1 розділу VI наказу Міністерства Оборони України №380 від 31.07.2018 року «Про затвердження Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями встановлено, що військовослужбовці та члени їх сімей, крім осіб, які звільнені з військової служби в запас або відставку та члени їх сімей, за відсутності за місцем проходження служби житла для постійного проживання. Забезпечується службовими жилими приміщеннями. Наказом командира військової частин НОМЕР_1 від 22.11.2019 року №270 майора ОСОБА_1 , начальника ремонтного відділення, звільнено з військової служби в запас за пунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації та які вислужили 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час дії особливого періоду) відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з 22.11.2019 року виключено зі списків особливого складу частини та всіх видів забезпечення. Позивача фактично звільнено з військової служби у зв`язку з чим відповідач немає жодних підстав для поновлення позивача в черзі на отримання службового житла з 26.11.2007 року. Тому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник позивача, адвокат Дульдієр О.П., в судовому засіданні відмовився від частини позовних вимог щодо визнання рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Біла Церква, оформлене протоколом № 61 від 26.12.2019 року, про зняття ОСОБА_1 та його дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартирного обліку в черзі на отримання службового житла з 26.11.2007 року, а позов в частині визнання рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Біла Церква, оформлене протоколом № 61 від 26.12.2019 року, про зняття ОСОБА_1 та його дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартирного обліку визнати недійсним та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 м. Біла Церква поновити ОСОБА_1 та його дочку ОСОБА_2 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 м. Біла Церква з 15.06.2018 року, підтримав.

Позивач в судовому засіданні підтримав думку свого представника та просив рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Біла Церква, оформлене протоколом № 61 від 26.12.2019 року, про зняття ОСОБА_1 та його дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартирного обліку визнати недійсним та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 м. Біла Церква поновити ОСОБА_1 та його дочку ОСОБА_2 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 м. Біла Церква з 15.06.2018 року.

Представник відповідача, ОСОБА_3 , позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позову.

30.03.2020 року представник третьої особи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Галієва Альона Валеріївна подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що за Наказом начальника тилу Збройних Сил України від 15.08.2019 року за №24, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» майора ОСОБА_1 , начальника ремонтного відділення 94 центру забезпечення пальним Тилу Збройних Сил України, звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к» » (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили 18 місяців, з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час дії особливого періоду). Вислуга років у ЗС: календарна 26 років, що підтверджується копією наказу від 15.08.2019 року №24 (а.с.8).

Як вбачається з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.11.2019 року за №270 (а.с.7), майора ОСОБА_1 , начальника ремонтного відділення, звільненого наказом начальника Тилу Збройних Сил України (по особовому складу) від 15.08.2019 року №24 у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили 18 місяців, з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час дії особливого періоду), відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Білоцерківського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області. З 22.11.2019 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах України становить на 22.11.2019 року: календарна 26 років 02 місяці. Постійним або службовим житлом не забезпечувався.

Також, встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2019 року за № 235, затверджено п.1 рішення протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №61 від 26.12.2019 року щодо зняття з квартирного обліку та з черги на отримання службового житла при військовій частині НОМЕР_1 майора запасу ОСОБА_1 складом сім`ї 2 (дві) особи, а саме: він та донька ОСОБА_2 , 2000 року народження, у зв`язку з звільненням у запас за «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили 18 місяців, з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час дії особливого періоду) згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.11.2019 року за №270, у відповідності до пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктів 19, 21 Наказу Міністра Оборони України від 31.07.2018 року №380, де не передбачено залишення на квартирному обліку громадян даної категорії. На квартирному обліку перебував з 15.06.2018 року, в черзі на службове житло з 26.11.2007 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (піднайом житла). Житлом від житлового фонду МОУ не забезпечувався, що підтверджується копією наказу від 26.12.2019 року №235 (а.с.6).

Підставою для зняття позивача з квартирного обліку житлова комісія військової частини зазначила пункт 9 статті 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктів 19, 21 Наказу Міністра Оборони України від 31.07.2018 року №380.

Однак, відповідно до п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до п.19,21 розділу VI Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена Наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 року, який зареєстровано в Мінюсті України 06.09.2018 року за № 1020/32472, на обліку залишаються військовослужбовці, у тому числі, які виключені зі списків особового складу військових частин, та члени їх сімей у разі: відрядження до державних органів, підприємств, організацій, установ (у тому числі до військових прокуратур), а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі; направлення до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, а також закордонних дипломатичних установ України;направлення на навчання до військових навчальних закладів (на весь період навчання);направлення військовослужбовця на лікування (реабілітацію) внаслідок поранень (контузії) або через хворобу; захоплення в полон або заручником; визнання особи безвісти відсутньою (до визнання її померлою).

А також, відповідно до п. 21 даної інструкції, зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

З витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2007 року №19 (а.с.54), вбачається, що майора ОСОБА_1 , призначеного наказом Командувача сил підтримки Збройних Сил України від 18.12.2006 року №14 на посаду заступника начальника центру-головного інженера, вважати, що з 26.01.2007 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Як вбачається з витягу з протоколу №37 від 15.06.2018 року засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 (а.с.50), зарахували на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 сім`ю майора ОСОБА_1 від 04.06.2018 року №1732 та внести зміни в службову чергу на отримання службового житлового приміщення при військовій частині НОМЕР_1 , складом 2 (дві) особи, а саме: він ОСОБА_1 , 1974 року народження, дочка ОСОБА_2 , 2000 року народження.

Згідно довідок Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 06.11.2019 року №5740 та 5744 (а.с.9, 10), ОСОБА_1 з 21.11.2007 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою також зареєстрована з 18.08.2016 року його дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дані факти підтверджуються копіями паспортів (а.с.64-66, 68-70) та довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2018 року №39 (а.с.49).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.14), ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_4 .

Згідно довідки Київського Інституту Військово-повітряних сил від 25.06.1996 року (а.с.55) лейтенант ОСОБА_1 в період проходження військової служби в Київському інституті ВПС на факультеті підготовки молодших спеціалістів жилплощею не забезпечувався, знаходився на казарменому положенні.

З довідки Військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України (а.с.57) вбачається, що майор ОСОБА_1 не перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_3 . Житлом за рахунок Міністерства оборони України з 29.06.1996 року по 23.05.2001 року не забезпечувався. За період проходження служби у військовій частині НОМЕР_3 майором ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_3 житлова комісія командуванням частини створена не була (не існувала) та облік осіб, які потребували поліпшення житлових умов не вівся. Рішення щодо розквартирування особового складу частини приймалося особисто командиром частини підполковником ОСОБА_5 .

З довідки Військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України (а.с.56), вбачається, що капітан ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_4 м. Бахмач з 13.11.2001 року, складом сім`ї - 3 особи.

Як вбачається з довідки Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини Північного оперативного командування від 19.11.2007 року №341 (а.с.58), майор ОСОБА_1 за період проходження служби в Новоград-Волинському гарнізоні у військовій частині НОМЕР_5 з 28.12.2001 року по 28.05.2002 рік, А 4157 з 28.05.2002 року по 26.09.2003 рік, А2791 з 26.09.2003 року по 18.12.2006 рік житловою площею по лінії МО України не забезпечувався.

З довідки Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини Північного оперативного командування від 17.12.2007 року №552 (а.с.59), вбачається, що майор ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у філії військової частини НОМЕР_1 ст.Новоград-Волинський-2 Житомирської області, Новоград-Волинського району з 13.11.2001 року з складом сім`ї 4 особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове, позачергове отримання жилих приміщень не перебував. Проживав у гуртожитку.

З матеріалів справи ( а.с. 81-84) вбачається, що 01.04.2014 року на підставі рішенням Шевченківського районного суду Харківської області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , розірвано. Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 01.12.2016 року у справі №637/1066/16-ц, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про визнання права власності в порядку розподілу майна подружжя, визнано за ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності на квартиру АДРЕСА_3 . Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.76 на звороті) 21.12.2016 року державним реєстратором Клінкуш М.Л. Шевченківської районної державної адміністрації, Харківської області зареєстровано право власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України від 19.04.2018 року №37 (а.с.61), на утриманні ОСОБА_1 дійсно знаходиться сім`я у складі доньки ОСОБА_2 , 2000 року народження.

Як вбачається з довідки про перевірку житлових умов Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України від 17.04.2018 року №867 (а.с.63), комісія у складі капітана ОСОБА_6 , капітана ОСОБА_7 , ст. лейтенанта ОСОБА_8 , прапорщика ОСОБА_9 , молодшого лейтенанта ОСОБА_10 перевірили житлові умови військовослужбовця військової частині НОМЕР_1 начальника відділу ремонту військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 , що мешкає у АДРЕСА_1 , та постановила, що будинок піднайом житла, склад сім`ї 2 особи: ОСОБА_1 , 1974 року народження та дочка ОСОБА_2 , 2000 року народження. Однокімнатна квартира, загальна площа 25,0 кв.м. житлової площі 19,03 кв.м. Висновок комісії: потребує отримання житла від фонду МОУ.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.77-80), вбачається, що відомості щодо права власності на нерухоме майно у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні.

Згідно довідки Білоцерківського відділу обслуговування громадян №2 Управління Обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (а.с.11), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 дійсно перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області з 23.11.2019 року і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких осіб».

23.12.2019 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було видано ОСОБА_1 посвідчення Серії НОМЕР_6 (а.с.12), відповідно до якого він має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів військової служби.

Згідно довідки Білоцерківського об`єднаного міського військового комісаріату від 06.02.2020 року №03К/25 (а.с.13), майор ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в Білоцерківському ОМВК.

З Витягу з послужного списку особової справи майора ОСОБА_1 (а.с.53), вбачається, що на військову службу він вступив добровільно 01.08.1993 року, через Радянський районний військовий комісаріат м. Києва. Військову присягу прийняв 28.08.1993 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Згідно ст. ст. 34, 37 ЖК УРСР, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

За ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 40 ЖК Української РСР, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стани підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами,

які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Судом встановлено, що позивача було зараховано на квартирний облік з 15.16.2018 року, з дотриманням вимог чинного на той час і дане рішення не було оскаржено, рішення відповідача про зняття позивача з квартирного обліку з підстави його звільнення у запас по закінченню строку контракту та з підстав того, що на даний час наказом МО України № 380 від 31.07.2018 року не передбачено залишення даної категорії громадян на квартирний облік - є безпідставним.

Оскільки, Наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 року, який зареєстровано в Мінюсті України 06.09.2018 року за № 1020/32472, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно з п. 4 даного наказу за військовослужбовцями та членами їх сімей в тому числі звільненими з військової служби в запас або відставку, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим наказом, зберігається дата зарахування на облік для забезпечення житлом для постійного проживання (за результатами інвентаризації облікових справ); рішення житлових комісій військових частин, об`єднаних житлових комісій, які були прийняті до набрання чинності цим наказом, реалізуються із урахуванням вимог вищезазначеної Інструкції.

Згідно п. 4 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена Наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 року, який зареєстровано в Мінюсті України 06.09.2018 року за № 1020/32472, військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

До правовідносин щодо обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов застосовуються, в тому числі, положення Постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 року за № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» ( далі Постанова № 470), а саме п.3, зобов`язано виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, профспілкові органи, міністерства, державні комітети і відомства УРСР, а також підприємства, установи, організації незалежно від їх підпорядкованості суворо додержуватися Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР.

П.22 Постанови № 470 передбачено, що громадяни вважаються взятими на квартирний облік: у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів - з дня винесення рішення виконавчого комітету, за місцем роботи - з дня винесення спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету, затвердженого виконавчим комітетом місцевої Ради. При одночасному розгляді заяв кількох осіб їх черговість на одержання жилих приміщень визначається за датою подання ними заяви з необхідними документами.

Відповідно до п.29 Постанови № 470, право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадках виходу на пенсію.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 23.11.2019 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області і отримує пенсію за вислугу років.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У статті 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Держава гарантує забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами (стаття 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно з частинами першою, четвертою статтею 43 ЖК Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Згідно зі ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг та житло.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має вислугу 26 років 02 місяці та перебував на квартирному обліку. Ці обставини свідчать про те, що у позивача виникли справедливі та законні сподівання на отримання житла та поліпшення у такий спосіб життєвого рівня його сім`ї, тому зняття його з квартирного обліку є порушенням п.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також ст.48 Конституції України.

З врахуванням приписів вищенаведених правових норм, суд приходить до висновку, що жодних підстав, передбачених нормами діючого законодавства, для зняття позивача з квартирного обліку у житлової комісії військової частини не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про визнання рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Біла Церква, оформлене протоколом № 61 від 26.12.2019 року, про зняття ОСОБА_1 та його дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартирного обліку, недійсним та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 м. Біла Церква поновити ОСОБА_1 та його дочку ОСОБА_2 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 м. Біла Церква з 15.06.2018 року.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с.1) та заявив клопотання про залишення судових витрат за ним без відповідного відшкодування за рахунок відповідача.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Керуючись ст. 19, 58 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99, ст. 5, 15, 16 ЦК України, ст. 34,37,43 ЖК України, Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», Наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 року, який зареєстровано в Мінюсті України 06.09.2018 року за № 1020/32472, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, ст. 12, 13, 76 82, 141, 223, 258, 259, 264 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 ), третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква (місцезнаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, 1), про визнання недійсним рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та зобов`язання поновлення на квартирному обліку, задовольнити.

Визнати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Біла Церква, оформлене протоколом № 61 від 26.12.2019 року, про зняття ОСОБА_1 та його дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартирного обліку, недійсним, зобов`язавши Військову частину НОМЕР_1 м. Біла Церква поновити ОСОБА_1 та його дочку ОСОБА_2 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 м. Біла Церква з 15.06.2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.05.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко