Справа № 583/4272/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Соколової Н.О.,

з участю секретаря судового засідання Марченко О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Божко Л.В. ,

представника третьої особи Титаренка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 справу № 583/4272/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Благоустрій» Охтирської міської ради в особі директора ОСОБА_14, Охтирської міської ради в особі ОСОБА_15, третя особа ОСОБА_5 про зобов`язання відсунути поховання ОСОБА_7 з родинного поховання ОСОБА_6 та стягнення матеріальної шкоди за переустановку пам`ятника,

встановив:

04.10.2019 року до суду звернулася позивачка з позовною заявою, яку іменувала: «про зобов`язання обстежити місця поховань родини ОСОБА_7 і ОСОБА_1 та вчинити дії», однак в прохальній частині позовної заяви просила: зобов`язати відповідачів усунути порушення Закону України «Про поховання та похоронну справу» - відсунути поховання ОСОБА_7 з родинного поховання ОСОБА_6 та стягнути з відповідачів матеріальну шкоду за переустановку пам`ятника ОСОБА_8 в розмірі 1700 грн.

Вимоги мотивувала тим, що на Успенському кладовищі в м. Охтирці поховані її чоловік, його батьки, бабуся та онук. Поруч похована родина ОСОБА_7 . Між могилами ОСОБА_9 (похованої в 1974 року) та онука ОСОБА_10 (похованого в 1993 року) було пропущене вільне місце, на якому вкопаний металевий столик. В 2002 році навпроти столика був похований ОСОБА_11 , в зв`язку із чим, земельна ділянка ОСОБА_1 зменшилася на 50 см. За Законом України «Про поховання та похоронну справу», відстань між могилами повинна бути 0,5 м. 21.11.2016 року проведено поховання ОСОБА_12 . Щоб її могила була поряд із чоловіком і на одному з ним рівні, вона була похована шляхом підкопування до могили онука позивачки ОСОБА_13 , внаслідок чогомогила була пошкоджена, просів бордюр, похилилася надмогильна плита та частково пам`ятник. Під час проведення похорон і поминок також була пошкоджена могила чоловіка позивачки - розійшлися шви, просіли бордюри, відпала плитка, похилився пам`ятник.Тому почивач змушена була його перевстановити, за що сплатила 1700 гривень. Позивачка була обурена наругою над могилами її рідних, а тому зверталась неодноразово усно та письмово до директора КП «Благоустрій» ОСОБА_14 . У відповідь отримала заборону в категоричній формі на будь-яке поховання на ділянці позивачки, пославшись на старий цвинтар та можливість поховань виключно біля могил рідних і близьких. ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_5 і ОСОБА_14 фальшували поховання, щоб вона не претендувала на вільне місце. Позивач через 2 роки ставила питання про приведення поховання ОСОБА_7 у відповідність до вимог Закону України «Про поховання та похоронну справу», а саме через фальшування поховання пустим пам`ятником поховання її чоловіка. ОСОБА_1 вісім разів зверталась зі скаргами до міського голови ОСОБА_15 на дії директора КП «Благоустрій» ОСОБА_14 , однак міський голова взявся активно підтримувати ОСОБА_14 , для чого залучив працівників КП «Благоустрій» і управління капітального будівництва та житлового комунального господарства Охтирської міської ради. Заявлені нею скарги були досліджені не в повному обсязі та, як наслідок, отримані на них відповіді є необґрунтованими та сфальшованими.

Згідно з ухвалою Охтирського місьрайонного суду Сумської області від 17.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.

04.11.2019 представник відповідача - Охтирської міської ради подала відзив на позовну заяву, де вказала, що перепоховання останків відповідно до ст. 21 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» допускається у виняткових випадках за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі письмового звернення особи, яка здійснила поховання, дозволу виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі. Оскільки звернень від особи, яка здійснила поховання, щодо перепоховання ОСОБА_7 не надходило, Охтирська міська рада жодним чином не порушувала права позивача. Оскільки міська рада прав позивача не порушувала, немає підстав для відшкодування матеріальної шкоди. Заявлені позовні вимоги відповідач вважає необґрунтованими, безпідставними і такими, що не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами, просила відмовити в їх задоволенні.

06.11.2019 відповідач КП «Благоустрій» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Зазначив, що проти вимог позивачки щодо зобов`язання відсунути поховання ОСОБА_16 з родинного поховання ОСОБА_1 заперечував з огляду на ст.ст. 21, 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу», оскільки письмових звернень від особи, яка здійснила поховання щодо перепоховання ОСОБА_16 не надходило. Крім того, вважав, що з боку Комунального підприємства «Благоустрій» позивачці не була заподіяна шкода, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними і такими, що не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами.

13.11.2019 позивач надала заперечення на відзив, в яких зазначила, що не знайшла в повноваженнях міського голови ОСОБА_15 , які б надавали йому право не розглядати її скарги по суті, перетворювати їх розгляд на розваги, забавки, навмисну тяганину, на глум і моральні знущання над нею, на безсоромну брехню надавати їй безграмотні, сфальшовані відповіді і акти. У відповідях, актах не викладались причини звернень ОСОБА_1 , протягом року не видавали акту обстеження, не викликали ОСОБА_5 , скарга на ОСОБА_14 доручена ОСОБА_14 , до складу комісії включили свата ОСОБА_14 - ОСОБА_17 , депутатів з інших округів, порушення Закону України «Про поховання та похоронну справу» розглядали працівники КП «Благоустрій» - бухгалтер, таксувальниця і два «незалежних експерта» з вулиці, всі «обстеження» зводилися до переписування дат народження померлих, матеріали пам`ятників, форми ділянки, фальшували її розміри, підмінили стару розвалену гробницю (пусту) на пустий новіший пам`ятник, щоб не дати вільне місце позивачці. Крім того, зазначила, що її позовна заява не містить вимоги про відшкодування моральної шкоди. Поховання ОСОБА_11 порушує право позивачки бути похованою на своїй родинній ділянці біля своїх рідних.

Згідно з ухвалою Охтирського місьрайонного суду Сумської області від 26.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020, проведеного у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_18 з посади судді, вказана справа надійшла в провадження судді Соколової Н.О.

Рішення про повторне проведення підготовчого провадження судом не ухвалювалось.

12.05.2020 в судовому засіданні надійшло письмове клопотання про забезпечення доказів у справі, шляхом виходу суду разом з учасниками справи на кладовище для перевірки довжини вільної ділянки між могилами ОСОБА_1 або призначення експертизи для вимірювання довжини ділянки на вільному місці між могилами ОСОБА_1 навпроти поховання ОСОБА_11 та викликати в судове засідання ОСОБА_5 . Ухвалою суду від 12.05.2020 клопотання залишено без розгляду.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Зазначила, що просить відсунути могилу ОСОБА_11 , похованого у 2002 році на 50 см у перший ряд, де поховані його родичі, а на тому місці буде могила позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позові. Крім цього, звернула увагу суду на порушення Порядку утримання кладовищ щодо недатнимання відстані між рядами та могилами при захороненні ОСОБА_11 .

Представник відповідача КП «Благоустрій» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві. Також зазначив, що у позивача відсутні документи на будь-яке право користування земельною ділянкою. Родинне поховання, про яке зазначає позивач, в даному випадку не має місця, оскільки позивач його не оформляла. Вона є користувачем виключно земельної ділянки, на якій похований її чоловік. З ідентичними позовними вимогами лише до відповідача ОСОБА_5 позивач вже зверталася до суду та судом було прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, справа 583/2745/18. У разі задоволення позовних вимог, будуть порушені права інших осіб. Також зазначив, що ОСОБА_11 був похований ще у 2002 році, тому саме з того часу позивач повинна була знати про порушення своїх прав, тому зробив заяву про застосування строків позовної давності.

Представник Охтирської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, зазначених у відзиві, також вказала, що жодні права позивача не порушені, оскільки позивач хоче захистити свої права на поховання біля рідних у майбутньому. Законодавство не містить поняття відсунення, наявне поняття «перепоховання», але воно проводиться у виключних випадках за заявою родичів похованої особи, але таких заяв від родичів ОСОБА_11 не надходило.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що аналогічні позовні вимоги були предметом судового розгляду, проте відповідачем у справі була ОСОБА_5 . Законодавство не містить поняття відсунення, наявне поняття «перепоховання». Але захоронення ОСОБА_5 своїх родичів було здійснено у законний спосіб, вона отримала дозвіл на поховання і їх вказали на земельну ділянку, на якій було зроблено захоронення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

У суді встановлено, що в м. Охтирці знаходиться Успенське кладовище. Земля під цим кладовищем є об`єктом комунальної власності.

На даному кладовищі знаходяться могили « ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_4», могила онука позивача « ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5», могила чоловіка « ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_6», поруч з якими могили родичів відповідача ОСОБА_5 - « ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7» та « ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_8». Наведене підтверджуються наявними в матеріалах справи світлинами, актами, відповідями на звернення позивача, які будуть зазначені судом нижче.

Також позивач склала схему зазначених поховань, яку долучила до матеріалів справи. (а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_22 у м. Суми, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Зарічним відділом РАГС 27.08.1993 року серії НОМЕР_2 . (а.с.28).

Встановлено, що ОСОБА_23 , похований ІНФОРМАЦІЯ_2 року на кладовищі Успенському , розміщеному в м. Охтирка, вул. К. Маркса , про що в книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян зроблений відповідний запис 10.01.2013 року за № 31. (а.с.33).

В матеріалах справи наявний рахунок від 11.05.2017 року на ім`я ОСОБА_6 на суму 1700,00 грн. за переустановку пам`ятника, виданий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_24 (а.с.33).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.06.2018 року, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Сумської області від 18.09.2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з КП «Благоустрій» Охтирської міської ради та виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. з кожного.

На підставі цього рішення видані виконавчі листи про стягнення з виконавчого комітету Охтирської міської ради, Комунального підприємства «Благоустрій» моральної шкоди. (а.с.29,30).

На підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.02.2019 року виданий виконавчий лист про зобов`язання Комунального підприємства «Благоустрій» Охтирської міської ради ліквідувати сміттєзвалище серед могли на Успенському кладовищі в м. Охтирка Сумської області. (а.с.31).

З матеріалів справи вбачається, що на адресу ОСОБА_1 надходили повідомлення у відповідь на її звернення.

Так, 26.12.2016 року КП «Благоустрій» повідомило, що, оскільки Успенське кладовище, яке знаходиться по вул. Залізничній, у м. Охтирці , Сумської області , створене більше ста років тому, нових місць для поховання немає, захоронення проводяться біля могил рідних та близьких, тому відстані між проходами значно скорочені. (а.с. 5).

12.06.2017 року на скаргу ОСОБА_1 надана відповідь КП «Благоустрій» про те, що 21.09.2005 року виконавчим комітетом Охтирської міської ради прийнято рішення про часткове припинення поховань померлих на Соборному, Успенському та Миколаївському кладовищах і надавати дозволи на поховання померлих на вказаних кладовищах згідно з договорами-замовленнями, враховуючи волевиявлення особи, яка взяла зобов`язання поховати померлого, виключно в існуючих межах. Відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 16.12.2004 року поховання не повинні виходити за межі території державного плану, відстань між рядами повинна бути 1 метр, між ділянками поховань в рядку - 0,5 м. Оскільки Успенське кладовище дуже старе, відстань між рядами не дотримана із самого початку його існування, захоронення проводяться біля могил рідних та близьких. Зі слів ОСОБА_5 було з`ясовано, що в 2002 році доглядач цього кладовища в межах місця родинного захоронення родини ОСОБА_7 надала місце для поховання її батька і на прохання матері зарезервувала місце для ОСОБА_12 поруч з чоловіком. На той час на зарезервованому місці були чагарники та сміття, захоронень поруч не було. Їй також передали вимогу позивачки щодо перепоховання своїх батьків вперед до своїх родичів на 0,5 м, щоб в майбутньому була допустима відстань для поховання самої позивачки, але ОСОБА_5 категорично відмовилася, так як вважає, що з її боку не було жодних порушень і вона не бажає турбувати прах померлих батьків. При замірах було встановлено, що відстань між могилою онука ОСОБА_1 та могилою померлої ОСОБА_12 становить 0,55 м. Оскільки, грубих порушень виявлено не було, позивачці було запропоновано знайти спільну мову з ОСОБА_5 та вирішити цей конфлікт мирним шляхом (а.с. 6).

30.06.2017 року директором КП «Благоустрій» була надана письмова відповідь, з якої вбачається, що в листопаді 2016 року був виїзд на Успенське кладовище комісії у складі заступника директора КП «Благоустрій» Чижика С. М . , завідувача КПО ОСОБА_27 і ОСОБА_1 , якою було оглянуто та зроблено заміри місць поховань онука ОСОБА_1 та ОСОБА_12 , в ході яких не виявлено пошкоджень могил та пам`ятників. Насип щойно насипаної могили впритул до плитки. Плитка непошкоджена, бордюр зі сторони входу до місця родинного поховання ОСОБА_6 трохи просів від давності. Жодні споруди не осквернені та не пошкоджені. ОСОБА_5 неодноразово запрошувалася до КП «Благоустрій» на співбесіду, але вона посилаючись на погане самопочуття відмовлялася. Перепоховати своїх батьків ближче на 0,5 м до своїх родичів, щоб дотриматися допустимих відстаней, вона відмовилася. (а.с. 7).

13.07.2017 року начальник управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради та міський голова надав відповідь на звернення ОСОБА_1 до міського голови ОСОБА_15 від 19.06.2017 року № 148/03-Д на неякісну роботу директора КП «Благоустрій» та повідомив, що роботу КП «Благоустрій» в частині організації роботи з поховань перевірено, порушень не виявлено. (а.с.8,9).

10.08.2017 року начальником управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства надана відповідь про те, що питання щодо розподілу місць на кладовищі було розглянуто з виходом на територію Успенського кладовища в присутності заявниці, начальника та головного спеціаліста-юрисконсульта управління та завідувача ритуальної служби КП «Благоустрій». В результаті обстеження місць поховання родин ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вислухавши думку заявниці, враховуючи, що кладовище функціонує близько 100 років без розподілу його на ділянки-сектори, надати оцінку ситуації щодо розподілу місць на кладовищі не є можливим. Також зазначено, що площа місця родинного поховання родини ОСОБА_1 перевищує норми, визначені законодавством, а на території вказаного місця родинного поховання наявне місце між могилами, достатнє для здійснення ще одного поховання. Чинними нормативними актами не передбачено резервування місця для майбутніх захоронень (а.с. 10, 12).

Листом в.о. начальника управління капітального будівництва та житлово-комунального господарстві від 05.09.2017 року № 05/2410 повідомлено, що при розгляді скарги від 07.08.2017 року за вхідним № 191/03-Д акт обстеження поховань на кладовищі не складався, так як для розгляду вказаної скарги розпорядчими документами комісія не створювалась. (а.с.11).

12.10.2017 року розглянута скарга ОСОБА_1 до міського голови з питання надання акту обстеження поховань на Успенському кладовищі від 02.10.2017 року № 252/03-Д. Для обстеження поховань на Успенському кладовищі була створена комісія за участю представників управління та міської ритуальної служби Комунального підприємства «Благоустрій», якою 11.10.2017 року був складений відповідний акт. (а.с. 13,14).

У відповідь на звернення ОСОБА_1 від 06.11.2017 року з питання надання акту обстеження поховань на Успенському кладовищі, 17.11.2017 року надана відповідь про те, що площа земельної ділянки, яку займає територія Успенського кладовища становить 7,6705 га. Рішенням Виконавчого комітету Охтирської міської ради від 16 березня 2005 року № 91 при Комунальному підприємстві «Благоустрій» створена ритуальна служба в місті, яка відповідно до Положення забезпечує функціонування місць поховань. Рішенням Виконавчого комітету Охтирської міської ради від 21 вересня 2005 року № 293 на території Успенського кладовища частково припинено поховання померлих. Територія кладовища не поділена на ділянки-сектори та ряди, так як кладовище функціонує понад 100 років. Міська рада, виконавчий комітет міської ради та його структурні підрозділи не мають повноважень щодо надання правової оцінки діям директора КП «Благоустрій» та громадянки ОСОБА_5 . Наказом управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради від 13 листопада 2017 року № 121-ОД була створена комісія для обстеження поховань на Успенському кладовищі м. Охтирка.

В результаті проведених обстежень та замірів, про що 16.11. 2017 року складено відповідний акт, виявлено наступне. Могили родини ОСОБА_1 розташовані наступним чином: подвійна могила « ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_9. - ОСОБА_20 - ІНФОРМАЦІЯ_10», встановлений гранітний пам`ятник, облаштована тротуарною плиткою; вільне місце, на якому встановлені стіл та лавка, має довжину по влаштованій тротуарній плитці - 1,88 м; могила «ОСОБА_13. ІНФОРМАЦІЯ_5», встановлений пам`ятник, облаштована тротуарною плиткою; могила « ОСОБА_21 », встановлений гранітний пам`ятник, облаштована тротуарною плиткою. Могили ОСОБА_7 розташовані наступним чином: могила « ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_11», встановлений гранітний пам`ятник, відстань від початку могили до бордюрного каменю території, де встановлений стіл та лавка - 1,75 м; могила « ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_8 р . р.», відстань від початку могили, де встановлений дерев`яний хрест, до бордюрного каменю території захоронення ОСОБА_13 - 2,05 м, відстань від краю могили до початку пам`ятника « ОСОБА_22 » - 0,65 м. Зі слів заявниці після поховання « ОСОБА_12 » ґрунт був накиданий до місця захоронення « ОСОБА_22 », влаштування тротуарної плитки та гранітних пам`ятників нею було проведено після захоронення « ОСОБА_11 » (а.с. 15-18).

Встановлено, що звернення ОСОБА_1 від 06.12.2017 року № 346/01-Д до міського голови з питання дій директора КП «Благоустрій» ОСОБА_14 щодо поховання ОСОБА_7 розглянуто. Листом начальника управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства від 14.12.2017 повідомлено, що за результатами обстеження поховань на Успенському кладовищі 16.11.2017 року складений акт у відповідності до вимог з діловодства та підписаний власноруч усіма присутніми членами комісії, в якому відображені матеріали, які можна було отримати в результаті візуального огляду та проведених вимірів (відстаней), зазначених до виміру позивачкою особисто. Разом з тим, доведено до відома особи, яка звернулась зі скаргою, що між подвійною могилою « ОСОБА_19 - ОСОБА_20 » та могилою ОСОБА_13 в наявності вільне місце (встановлені стіл та лавка), достатнє для здійснення ще одного поховання. (а.с.19-23).

04.06.2018 року комісією, створеною на КП «Благоустрій», було обстежено місця поховання на Успенському кладовищі м. Охтирка та складено акт, згідно якого в результаті обстеження виявлено наступне: ділянка місця родинного поховання « ОСОБА_6 » облаштована тротуарною плиткою, загальна площа якої становить 18,68 м2. Ділянка місця родинного поховання « ОСОБА_7 » також облаштована тротуарною плиткою біля гранітних пам`ятників, загальна площа яких становить 3 м 2 . (а.с. 26, 27).

Листом від 05.08.2019 року вихідний № 195 директор КП «Благоустрій» ОСОБА_14 повторно повідомив, що в межах сімейного поховання сім`ї ОСОБА_6 є вільна ділянка для захоронення і ніяких перешкод для цього не буде. (а.с.32).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 року, поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб`єктів господарювання, спрямована на: забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого; забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є; створення та експлуатацію об`єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань; організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих); надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про поховання та похоронну справу», організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами. Органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції: 1) вирішують відповідно до закону питання про відведення земельних ділянок для організації місць поховання; 2) забезпечують будівництво, утримання в належному стані та охорону місць поховання; 3) створюють ритуальні служби; 4) вирішують питання про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв`язку з похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; про надання допомоги на поховання померлих громадян в інших випадках, передбачених цим Законом; 5) здійснюють контроль за дотриманням законодавства стосовно захисту прав споживачів у частині надання суб`єктами господарювання ритуальних послуг та реалізацією ними предметів ритуальної належності; 6) здійснюють інші повноваження, передбачені цим та іншими законами. Для організації (утворення), будівництва, утримання в належному стані та охорони місць поховання сільські, селищні, міські ради можуть створювати спеціалізовані комунальні підприємства.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу», особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до міського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із міським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу», для розміщення місця поховання рішенням уповноваженого органу в установленому законом порядку відповідному спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування надається земельна ділянка.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу», за зверненням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, на території кладовища безоплатно виділяється місце для поховання померлого відповідно до затвердженої проектної документації. За бажанням одного з родичів, визначених у частині п`ятій статті 6 цього Закону, для поховання двох чи більше померлих безоплатно виділяється місце для родинного поховання. Після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству.

Відповідно до п. 1.7 затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 року № 193 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань (далі - Порядок), сектори території місць поховань поділяються на ряди та місця, відстань між рядами повинна бути один метр, між ділянками поховань в ряду - 0,5 м.

Пункт 2.4. вказаного Порядку, передбачає, що за зверненням виконавця волевиявлення чи особи, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, на території кладовища безоплатно виділяється місце для поховання померлого.

На бажання виконавця чи особи, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, для поховання двох чи більше померлих безоплатно виділяється місце для родинного поховання.

Згідно з п. п. 2.5, 2.6 Порядку, кожне поховання померлого здійснюється в окремій могилі. Довжина могили для дорослого повинна бути не менше двох метрів, ширина - 1 м, глибина - не менше 1,5 м від поверхні землі до кришки труни, з урахуванням місцевих ґрунтово-кліматичних умов. У разі поховання померлих дітей розміри могили можуть бути відповідно зменшені. Відстань від дна могили до рівня стояння ґрунтових вод повинна бути не менше 0,5 м, висота намогильного горбка - 0,5 м.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», користувачем місця поховання (місця родинного поховання) - є особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене ст. 25 цього Закону.

Правилами організації поховання та ритуального обслуговування в населених пунктах України, затверджених Наказом №10 від 3.03.1995 року Державного комітету з питань житлово-комунального господарства, родинних поховань не передбачалося. Також не передбачалося і наступними нормативними актами до 2003 року.

З набранням чинності ЗУ «Про поховання та похорону справу» введена можливість родинних поховань.

Така можливість регламентована зазначеним Законом та Наказом №193 від 19.11.2003 року Державного комітету з питань житлово-комунального господарства.

Пунктом 2.8 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, передбачено можливість виділення місць для поховання 2 і більше осіб, при цьому для родинного поховання, відповідно до п. 2.8, виділяється ділянка площею 6,6м2 (2,2х3).

За впорядкування, організацію роботи, утримання та належне функціонування Успенського кладовища у відповідності до норм чинного законодавства несуть відповідальність виконавчий комітет Охтирської міської ради та КП «Благоустрій».

В судовому засіданні дійсно встановлено порушення п. 1.7 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 року № 193, що полягає в недотриманні відстані між рядами та між ділянками поховань в ряду.

Однак, зазначене не дає підстав для задоволення позову про відсунення могили ОСОБА_11 з огляду на те, що ОСОБА_1 є користувачем місця поховання свого чоловіка ОСОБА_23 , до спеціалізованого комунального підприємства для отримання свідоцтва користувача місця родинного поховання позивачка не зверталася, що підтвердила в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що вказане в свідоцтві про поховання ОСОБА_23 місце не є родинним, а є одинарним. (а.с.33).

Оскільки право користувача місця родинного поховання у позивача не було оформлено у встановленому Законом порядку та не визначений розмір та межі земельної ділянки місця родинного поховання, не може бути порушено право, яке не набуто у встановленому порядку.

Крім цього, ОСОБА_1 є користувачем місця поховання свого чоловіка ОСОБА_23 з 10.01.2013, тоді як ОСОБА_11 , могилу якого просить відсунути позивач був похований значно раніше, ще в лютому 2002 року.

Крім цього, чинне законодавство не містить поняття відсунення могили, в ст. 21 Закону України «Про поховання та похоронну справу» мова йде про перепоховання. В статті зазначено, що перепоховання останків померлих допускається у виняткових випадках за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі письмового звернення особи, яка здійснила поховання, висновку органу санітарно-епідеміологічної служби, лікарського свідоцтва про смерть, дозволу виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 , як особи, яка здійснила поховання ОСОБА_11 з письмовим зверненням про перепоховання не зверталася.

За таких обставин, підстав для відсунення (перепоховання) могили ОСОБА_11 судом не встановлено, тому і немає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Проте, позивачем не надано суду достовірних доказів неправомірності поведінки відповідачів, причинно-наслідкових зв`язків між такими діями відповідачів та наслідком - похилення пам`ятника Добробабенка, а отже, вимога в частині відшкодування матеріальної шкоди з боку відповідача є недоведеною. За таких обставин ця позовна вимога задоволенню не підлягає.

Що стосується судових витрат, слід зазначити таке.

При подачі позову позивач просила звільнити її від сплати судового збору у зв`язку з матеріальним станом.

При відкритті провадження дане питання судом не вирішувалось.

При подачі позову позивач повинна була сплатити судовий збір за 2 позовні вимоги: одна - немайнового характеру, інша - майнового, тобто 2 квитанції по 768,4 грн., всього - 1536, 8 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Дослідивши довідку про доходи позивача, встановлено, що сума судового збору за 2 позовні вимоги перевищує 5% річного доходу позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За таких обставин, суд вважає можливим зменшити позивачу розмір судового збору до 384, 20 грн.

20.11.2019 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, п.1,4 (заява про забезпечення доказів). Вказана квитанція була подана разом з клопотанням про обстеження місць поховань. Заява про забезпечення позову не подавалася.

12.05.2020 в судовому засіданні надійшло письмове клопотання про забезпечення доказів у справі, яке ухвалою суду від 12.05.2020 залишено без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду.

За таких обставин, вважаю можливим зарахувати сплачену суму судового збору за заяву про забезпечення доказів, як судовий збір, що підлягає стягненню з позивача у зв`язку з відмовою від позову та прийнятим раніше рішенням суду про зменшення розміру судового збору.

На підставі ст. ст. 10, 11, 13, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Благоустрій» Охтирської міської ради в особі директора ОСОБА_14, Охтирської міської ради в особі ОСОБА_15, третя особа ОСОБА_5 про зобов`язання відсунути поховання ОСОБА_7 з родинного поховання ОСОБА_6 та стягнення матеріальної шкоди за переустановку пам`ятника, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка : ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач 1: Комунальне підприємство «Благоустрій» Охтирської міської ради в особі директора ОСОБА_14, Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Піщана, 28, Ідентифікаційний код в .

Відповідач 2: Охтирська міська рада в особі ОСОБА_15, Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Незалежності, 11, Ідентифікаційний код в .

Третя особа: ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Н.О. Соколова