РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21513/19

пр. № 2/759/1935/20

24 лютого 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Слепець Є.С.

за участю позивачки ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2 перекладача Баташова В.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з 24.05.2008 року перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак спільне життя із відповідачем не склалося, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства.

Ухвалою суду від 25.11.2019 відкрито провадження по справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому судовому засіданні 24.02.2020 позивач підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Відповідач визнав позов про розірвання шлюбу в повному обсязі, просив розірвати шлюб.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.05.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім"ї було зареєстровано шлюб за актовим записом № 459, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Від даного шлюбу народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам обох із подружжя. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер та суперечить інтересам обох із подружжя.

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 110-112 СК України, ст. 81, 141, 200, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.05.2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім"ї, про що зроблено актовий запис № 459 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя Коваль О.А.