Справа № 654/652/20
Провадження №2/654/521/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Горох В.С.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи державний реєстратор виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області Зелінський Володимир Федорович, державний нотаріус Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області Негра Олег Анатолійович про скасування державної реєстрації та визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2020р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що в 2012р. вона отримала у дар від ОСОБА_4 житловий будинок, загальною площею 43 кв.м., житловою 16,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане помешкання не було придатним для проживання, а тому позивачем здійснювалося його поліпшення, внаслідок чого загальна площа будинку збільшилася до 92,6 кв.м., житлова до 28.8 кв.м. З приводу даного майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник спір, який тривалий час розглядається судовими інстанціями. В 2018 році, за наявності рішення апеляційного суду Херсонської області, право власності на домоволодіння було зареєстровано за померлим ОСОБА_5 та в подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, перереєстроване за відповідачем, що призвело до припинення майнового права позивача. Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_1 просила скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43801911 від 01.11.2018 року та запис про право власності 28688737 від 29.10.2018, відповідно до якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/1 житлового будинку в АДРЕСА_1 , а також визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено право ОСОБА_3 на нерухоме майно, і скасувати рішення державного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43993925 від 12.11.2018 року та запис про право власності 288699959 від 12.11.2018 року, відповідно до якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності. Дані вимоги позивач обґрунтувала наступним. В 1973 р. ОСОБА_5 було надано земельну ділянку для будівництва площею 600 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями були його мати ОСОБА_4 , та син ОСОБА_3 . На підставі рішення суду, в 2011 р. ОСОБА_4 стала єдиним власником будинку та в 2012р. подарувала його позивачу. В 2017 Апеляційний суд Херсонської області скасував рішення суду І інстанції та відмовив ОСОБА_4 у задоволенні вимог про визнання за нею права власності. 11.09.2018 апеляційний суд Херсонської області визнав недійсним договір дарування та витребував майно у позивача. В подальшому державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію та зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок, загальною площею 92,6 кв.м. 29.05.2019р. Верховний Суд скасував постанову апеляційного суду від 11.09.2018р. та направив справу на новий розгляд. ОСОБА_1 вважає, що при вчиненні дій державним реєстратором було порушено ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 66 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», оскільки необхідних документів для підтвердження наявності у ОСОБА_5 права власності на житловий будинок, тим більше площею 92,2 кв.м. надано не було. З приводу порушень закону при видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач вказала, що нотаріусом не було встановлено всіх спадкоємців, оскільки до їхнього числа безпідставно не було включено ОСОБА_4 , яка мала таку ж частку в спадковому майні, як і відповідач, оскільки являлася спадкоємицею першої черги та прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України. Дані обставини призвели до видачі відповідачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в обсязі, більшому ніж передбачено законом. Також, нотаріусом не було перевірено обсяг та склад нерухомого майна, що належало померлому на дату смерті, внаслідок чого видано свідоцтво на майно, яке не є власністю спадкодавця. Оскільки видача відповідачу свідоцтва порушує права позивача, остання просила визнати його недійсним на підставі ст. 1301 ЦК України, а також, в зв`язку з даною вимогою, скасувати рішення державного нотаріуса та запис про право власності.

Ухвалами суду від 23.06.2020р. в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про об`єднання позовів в одне провадження відмовлено та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 27.08.2020 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 02.09.2020 провадження по справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Третьяковій І.В. іншим суддею.

04.09.2020 ОСОБА_3 подав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити, оскільки доводи та посилання позивача вже були розглянуті судовими інстанціями в інших справах, а пред`явлення ОСОБА_1 позову розцінюється ОСОБА_5 , як створення йому перешкод у володінні успадкованим майном.

Ухвалою судді ОСОБА_6 від 09.09.2020р. в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Третьякової І.В. відмовлено.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали на підставах викладених в позові та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та треті особи в судове засідання, призначені на 16.09.2020р. не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується розпискою про повідомлення часу і місця наступного судового засідання, згідно ч.6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 149).

Пояснення третіх осіб до суду не надходили.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.11.2011 року за ОСОБА_4 було визнано право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

12.06.2012р. приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Маршаловою М.В. було посвідчено договір дарування, за яким ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно опису предмета договору (п. 1.3) в дар відчужено будинок літ «А» - черепашник, житловою площею 16,3 кв.м., загальною площею 43,0 кв.м. При ньому є: туалет літ. «Б» - цегла, огорожа №2,3.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13.12.2017р. рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.12.2011р. скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю.

У січні 2018р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування від 12.06.2012р. та витребування нерухомого майна.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.04.2018р. позовні вимоги ОСОБА_3 залишені без задоволення.

Постановою апеляційного суду Херсонської області від 11.09.2018р. скасовано рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.04.2018р. і постановлено нове. Позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір дарування житлового будинку, укладеного 12.06.2012р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Витребувано у ОСОБА_1 житловий будинок по АДРЕСА_1 , забудовником якого був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що 29.10.2018р. державним реєстратором Зелінським В.Ф. було внесено запис про право власності ОСОБА_5 № 28688737. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43801911 від 01.11.2018, ОСОБА_7 , Виконавчий комітет Голопристанської міської ради Херсонської області. Підстава виникнення права власності: дублікат договору, серія та номер 1-233, виданий 25.09.2018р. видавник: Державний нотаріальний архів Херсонської області; довідка, серія та номер: 191, виданий 05.10.2018, видавник: КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР; лист, серія та номер:704/02-14, виданий 11.09.2018, видавник Апеляційний суд Херсонської області; рішення суду, серія та номер :2-1585/11, виданий 13.12.2017, видавник: Апеляційний суд Херсонської області; ухвала суду, серія та номер:654/223/18, виданий 18.09.2018, видавник: Апеляційний суд Херсонської області; витяг зі Спадкового реєстру, серія та номер:3910887, виданий 22.02.2005, видавник: Голопристанська державна нотаріальна контора Херсонської області.

Отже, як вбачається із вищевикладеного, одним із документів, на підставі якого державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 та внесено запис до реєстру стала постанова Апеляційного суду Херсонської області від 11.09.2018р. У даному судовому рішенні зазначено, що об`єкт будівництва не був зареєстрований як нерухоме майно і правовстановлюючий документ забудовнику ( ОСОБА_5 ) за його життя не видавався і відповідної реєстрації прав власності на час його смерті не здійснювалось.

За клопотанням сторони позивача, ухвалою суду від 23.06.2020р. було витребувано з виконавчого комітету Голопристанської міської ради матеріали, що стали підставою для державної реєстрації права власності 28688737 від 29.10.2018року, відповідно до якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/1 житлового будинку літ. «А», загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103.

На виконання ухвали, 17.07.2020р. затребувані документи надійшли на адресу суду. На підставі них, судом було встановлено, що у зв`язку з подачею заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державник реєстратором було перевірено по Державному реєстру речових прав на нерухоме майно відомості стосовно житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , та встановлено, що його загальна площа становить 92,6 кв.м., житлова 28.8, матеріали стін: черепашник.

Зважаючи на зміст постанови Апеляційного суду Херсонської області від 11.09.2018р. щодо відсутності підтверджуючих право власності ОСОБА_3 документів на будинок, а також не зазначення в резолютивній частині постанови конкретної площі нерухомого майна, яке підлягало витребуванню у ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що дії державного реєстратора щодо прийнятого рішення та внесення запису були вчинені обґрунтовано та відповідно до чинного законодавства.

Відтак, з доводами позивача про те, що державним реєстратором не перевірено права власності на майно у спадкодавця і як наслідок порушено ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 66 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», суд погодитись не може, оскільки відсутність таких документів була підтверджена судовим рішенням, а право на побудову ОСОБА_5 житлового будинку площею 48,0 кв.м. не могло бути орієнтиром для здійснення реєстрації в такому розмірі з огляду на наявність відомостей про дійсну площу будинку - 92,6 кв.м.

Між тим, суд бере до ваги те, що постановою Верховного суду від 29.05.2019р. постанову апеляційного суду Херсонської області від 11 вересня 2018р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції, Верховний Суд вказав, що апеляційний суд у повній мірі не встановив об`єм спадкового майна, а саме, яка площа будинку та які конкретні господарські споруди увійшли до складу спадщину після смерті ОСОБА_5 .

В ході розгляду даної справи, Херсонським апеляційним судом за результатом нового розгляду було прийнято постанову від 13.05.2020р., копія якої була долучена до справи за клопотанням ОСОБА_1 .

Вказаною постановою рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2018 скасовано та постановлено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 житловий будинок літ «А», житловою площею 16.3 кв.м., загальною площею 43,0 кв.м. разом з туалетом літ «Б», помпою №1, огорожею №2,3 розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , забудовником якого був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, судове рішення, з урахуванням наявності якого державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності та внесено запис до Державного реєстру, скасоване, а прийняте нове рішення змінило площу житлового будинку та зменшило перелік господарських споруд, тобто призвело до істотних змін щодо майна яке підлягає витребуванню. Виходячи з цього, суд погоджується, що рішенням державного реєстратора порушуються права позивачки на іншу частину майна, яке не підлягає витребуванню у неї на користь відповідача, а тому вважає за необхідне його та запис в Державному реєстрі скасувати.

З матеріалів справи також вбачається, що відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які були внесені державним реєстратором 01.11.2018р. за №103 були використані державним нотаріусом Голопристанської ДНК Негра О.А. при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачу. Згідно цього свідоцтва державним нотаріусом посвідчено, що на підставі статті 1261 ЦК України, спадкоємцем майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_3 . Спадщина складається з житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами до нього, що знаходиться в АДРЕСА_1 та в цілому має жилу площу 28,8 кв.м., загальну площу 92,6 кв.м. позначений літ «А», крім нього є: гараж літ «Б», сарай літ «В», туалет-душ літ «Г», помпа №1, огорожа №2,3, що розташовані на земельній ділянці місцевої ради.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року у справі N 2-1316/2227/11 (провадження N 61-12290св18) зроблено висновок, що: "у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо".

В ході розгляду справи судом встановлено, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_5 належав житловий будинок літ «А», житловою площею 16.3 кв.м., загальною площею 43,0 кв.м. разом з туалетом літ «Б», помпою №1, огорожею № 2,3 розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та саме це майно перейшло у власність його спадкоємцю ОСОБА_3 .

Отже, відомості, зазначені в свідоцтві про право на спадщину за законом з приводу площі житлового будинку та переліку господарчих та побутових будівель та споруд до нього не відповідають даним про склад спадщини відповідача, які вказані в постанові Херсонського апеляційного суду від 13.05.2020р., а тому вказане свідоцтво підлягає визнанню недійсним, як таке, що містить недостовірні дані про майно, яке належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини

Доводи позивача щодо належності ОСОБА_4 до кола спадкоємців після смерті її сина ОСОБА_5 були предметом дослідження в ході розгляду справи 654/223/18 та їм була надана відповідна оцінка, підстав для відступлення від якої у суду немає.

Враховуючи похідний характер вимог про скасування рішення державного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43993925 від 12.11.2018 року та запис про право власності 288699959 від 12.11.2018 року, відповідно до якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/1 житлового будинку літ.»А», загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, суд, з урахуванням визнання свідоцтва про право на спадщину незаконним, вважає за необхідне також їх задовольнити.

Стаття 141 ЦПК України регулює розподіл судових витрат між сторонами. Представник позивача в судовому засіданні зробив заяву про подачу доказів про розмір витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, згідно ч.8 цієї статті. Таким чином, судове засідання для вирішення питання про судові витрати, дату час і місце його проведення буде визначено додатково.

З урахуванням зазначеного та керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 272 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43801911 від 01.11.2018 року та запис про право власності 28688737 від 29.10.2018 , відповідно до якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/1 житлового будинку літ.»А», загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12.11.2018 року державним нотаріусом Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області Негра О.А., зареєстроване в реєстрі за номером 1000, яким посвідчено право ОСОБА_3 на нерухоме майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_5 за життя, а саме на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами до нього, що знаходиться в АДРЕСА_1 загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.11.2018 року за №103.

Скасувати рішення державного нотаріуса Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області Негра О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43993925 від 12.11.2018 року та запис про право власності 288699959 від 12.11.2018 року, відповідно до якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/1 житлового будинку літ.»А», загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 28.09.2020року

Суддя І. В. Третьякова