Провадження № 2/234/667/20
29 квітня 2020 року м. Краматорськ
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору позики. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 03.08.2018 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20 000 доларів США. Згідно умов договору відповідач зобов`язався повернути суму грошових коштів у строк до 17.08.2018 року. Однак, до теперішнього часу грошові кошти позивачу не повернуті. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики за офіційним курсом на дату подання позову 04.11.2019 р., що складає 494 762,00 грн., неустойку у розмірі 16 079 грн., проценти у розмірі 83 078 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 5939,19 грн.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 06.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 23.01.2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлений належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується його особистою розпискою, наявною в матеріалах справи, та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відзиву на позовну заяву відповідачем надано не було.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв за одночасним існуванням таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирiшення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд, -
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що 03.08.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого останній отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20 000 доларів США грн. та зобов`язався повернути їх в строк до 17.08.2018 року.
Строк виконання договору сплинув 18.08.2018 року, але ОСОБА_2 зобов`язання не виконав, чим порушив вимоги статті 1049 ЦК України.
Доказів, що борг відсутній, відповідач суду не надав. Форма договору позики, що передбачена статтею 1047 ЦК України, сторонами дотримана.
В силу статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Відповідач з приводу оскарження договору позики до суду не звертався.
Згідно із ч. 2 ст. 1051 ЦК при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може грунтуватись на свідченнях свідків, а може бути підтверджена лише належними допустимими доказами (ч. 2 ст. 58, ст. 59 ЦПК).
Належним чином підписаний договір є доказом передання грошей від Позикодавця до Позичальника.
Таким чином, факт підписання відповідачем договору позики є доказом отримання ним від позивача позики в сумі 20 000 доларів США.
Із змісту розписки вбачається, що ОСОБА_2 взяв у борг кошти у розмірі 20 000 доларів США та зобов`язується їх повернути ОСОБА_1 у строк до 17.08.2018 року.
Наведене свідчить, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали між собою договір позики, згідно з яким відповідач отримав від позивача грошові кошти та зобов`язався повернути борг в обумовлений сторонами строк.
За правилами ст. 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В порушення умов договору позики відповідач до теперішнього часу не повернув позивачу грошові кошти, які передбачено договором, відповідач порушив зобов`язання.
Таким чином, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума позики у розмірі 494 762 гривень. (20 000 доларів США відповідно до офіційного курсу НБУ до гривні станом на дату подання позову 04.11.2019р.).
Окрім того, статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора повинен виплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно ст.1048 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Суд погоджується із розрахунком, який наданий позивачем по справі, щодо стягнення з відповідача на користь позивача процентів станом на 04.11.2019р. 83 078 грн. (494 762 х 0,155/ 12 міс. х 13 міс) та неустойки станом на 04.11.2019р. 16 079 грн. (494 762 х 0,03/12 міс. х 13 міс.).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 5939,19 грн.
Керуючись ст. ст. 76, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11, 543, 1046-1050 ЦК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору позики про стягнення заборгованості по договору позики, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 03.08.2018 року в сумі 494 762,00 (чотириста дев`яносто чотири тисячі сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.), суму процентів 83 078,00 грн. (вісімдесят три тисячі сімдесят вісім гривень 00 коп.), неустойку 16 079,00 грн. (шістнадцять тисяч сімдесят дев`ять гривень 00 коп.), понесені судові витрати - 5939,19 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 19 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.
Суддя Д.Г.Костюков