Справа № 522/206/20
Провадження № 2-з/522/533/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

25 вересня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Скибінської Є.С.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одноосібного товариства з обмеженою відповідальністю «Агровей», Приватного підприємства «Ультракор» про витребування майна, скасування права власності, поновлення права власності та визнання припиненим договору іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 08.01.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одноосібного товариства з обмеженою відповідальністю «Агровей», Приватного підприємства «Ультракор» про витребування майна, скасування права власності, поновлення права власності та визнання припиненим договору іпотеки.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

01.04.2020 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову з наступними вимогами: витребувати у ОДНООСІБНОГО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОВЕЙ» приміщення площею 99,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності 32803793, внесений 13.08.2019 року 17:37:29 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Бойко О.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, визнати недійсним договір іпотеки від 13 серпня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 1613, укладеного між Одноосібним товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОВЕЙ» та Приватним підприємством «УЛЬТРАКОР», припинити заборону відчуження приміщення у буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 99,1 кв.м., вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження нерухомого майна - приміщення у буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 99,1 кв.м., накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13.08.2019 року 18:10:10, номер запису про обтяження № 32804338, припинити та вилучити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку приміщення у буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 99,1 кв.м., накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13.08.2019 18:05:05, номер запису про іпотеку: 32804256, поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за ОСОБА_1 на приміщення у буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 99,1 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 14.06.2019 року за реєстровим № 109.

22.09.2020 року до суду надійшла заява про забезпечення позову від позивача, відповідно якої просив накласти арешт на спірне приміщення

В обґрунтування заяви зазначено, що 22.09.2020 року позивачу стало відомо про те, що власник майна має намір його відчуджити, що прямо свідчить про можливість вибуття майна з власності відповідача та подальшу неможливість виконати рішення суду.

Подана позивачкою заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України та мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9від 22.12.2006 роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вживаючи заходи забезпечення позову, суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову і застосовувати такі заходи у разі, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Так, відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом у зв`язку з тим, що 27.08.2019 року ОСОБА_1 дізнався про те, що 13.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. було посвідчено договір купівлі-продажу № 1612 від 13.08.2019 року, на підставі якого право власності перейшло Одноосібному товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОВЕЙ».

В подальшому позивач дізнався, що вищезазначений договір від імені позивача нібито був підписаний громадянином ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої 24.06.2019 року № 785 ОСОБА_3 третім секретарем з консульських питань Посольства України в Португальській республіці.

29.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП України в Одеській області, внаслідок чого було порушено кримінальне провадження № 0004698 за ст. 190 ч. 4 КК України. В рамках кримінального провадження було допитано особу, яка нібито по довіреності від гр. ОСОБА_1 уклала та підписала договір купівлі-продажу № 1612 від 13.08.2019 року ОСОБА_2 , про що 11.09.2019 року складено протокол допиту свідка. У своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що 15-16 березня 2019 року ним було загублено паспорт громадянина України, після чого він звернувся за отриманням нового паспорту до паспортного сервісу та отримав новий документ у вигляді id картки № НОМЕР_1 , виданий 17.04.2019 року, ДМС № 8036. Зазначені документи і до цього часу знаходяться у ОСОБА_2 . Також ОСОБА_2 пояснив, що ніякого відношення не має до укладення договору купівлі-продажу від 13 серпня 2019 року за реєстровим номером 1612, ніяких документів щодо відчуження приміщення площею 99,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 не підписував, не був присутній під час вчинення правочину ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Крім того, на даний період часу вищезазначене майно знаходиться в іпотеці у Приватного підприємства «УЛЬТРАКОР» на підставі договору іпотеки від 13 серпня 2020 року, у зв`язку з чим право власності на майно у будь-який час може бути переоформлено на третю особу.

Крім того, на час звернення позивачем до суду з заявою про забезпечення позову, є інформація щодо намірів відповідача Одноосібного товариства з обмеженою відповідальністю відчуджити приміщення, що підтверджується роздруківкою публікації з сайту OLX

Відтак в разі відчуження нерухомого майна невжиття заходів забезпечення позову в разі його задоволення дійсно може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність співмірності позовних вимог заявленому способу забезпечення позову.

З огляду на викладене, зважаючи на предмет та підстави позову, а також надані до заяви докази, суд приходить до висновку про її задоволення та вважає за можливе накласти арешт до розгляду справи по суті на приміщення площею 99,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому суд вважає, що таке забезпечення позову не порушує принципів змагальності та процесуальної рівності сторін. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Також суд вважає за можливе, керуючись положеннями ч.ч.1, 2 ст.154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 10-13, 89, 149-153, 157, 258-261, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов до розгляду справи по суті шляхом накладення арешту на приміщення площею 99,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що належить ОДНООСІБНОМУ ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОВЕЙ» (5) на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. за реєстровим № 1612.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради та сторонам по справі.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 25.09.2020 року

Суддя Донцов Д.Ю.