Справа № 627/1239/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Ніколайчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається із земельної ділянки площею 5,4698 га, кадастровий номер :03:001:0763, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Позивач з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Інші спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку відсутні. Син спадкодавця ОСОБА_2 , не заперечує проти успадкування позивачкою вищевказаної земельної ділянки.

Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем другої черги за законом, в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність.

Представник відповідача - Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської областів судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у його відсутність та при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився подав до суду нотаріально посвідчену заяву, згідно якої проти позову не заперечує, просить провести слухання справи без його участі.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , копія якого мається в матеріалах справи, відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,4698 га, кадастровий номер :03:001:0763, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується архівною копією розпорядження Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 31 грудня 2013 року № 490 «Про надання у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_3 на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області» та копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №52117553 від 27.01.2016 року.

Також допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності земельної ділянки, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Факт, що позивач являється рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвами про їх народження та свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки, копії яких маються в матеріалах справи.

Позивач після смерті свого брата ОСОБА_3 з приводу оформлення спадщини зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено та в Краснокутській державній нотаріальній конторі була вручена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.10.2019р.

Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

Інші спадкоємці, окрім ОСОБА_2 , який на вказане спадкове майно не претендує, що підтверджується його нотаріально посвідченою заявою, відсутні, що підтверджено заведеною спадковою справою № 129/2019 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , копія якої долучена до матеріалів справи.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №52117553 від 27.01.2016 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого брата ОСОБА_3 , до спадкового майна входить земельна ділянка.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті брата ОСОБА_3 , має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223,1225,1262 ЦК України, ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5.4698 га, кадастровий № :03:001:0763, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області після смерті рідного брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Рябоконівська сільська рада Краснокутського району Харківської області (місцезнаходження: вул. Крупської №4, с. Рябоконеве, Краснокутський район, Харківська область, ).

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА