Провадження № 2/161/1133/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі - Шумиводі О.І.,

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права користування жилим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 являється її чоловіком та співвласником квартири АДРЕСА_1 , в якій йому на праві спільної часткової власності належить ѕ частки. Крім того, відповідач ОСОБА_4 є також співвласником даної квартири, в якій їй на праві спільної часткової власності належить ј частки.

До цього вищевказана квартира належала на праві спільної сумісної власності її чоловіку та його матері ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 Ѕ частки в рівних частках успадкував її чоловік та його рідний брат ОСОБА_6 , а вже після смерті останнього ј частки квартири успадкувала відповідач ОСОБА_4 .

Вказує, що у спірну квартиру вона вселилась з 2002 року, як цивільна дружина ОСОБА_3 з дозволу його матері ОСОБА_5 і являється її єдиним місцем проживання.

14.09.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 і проживає з ним у квартирі АДРЕСА_1 , по даний час, спільно утримують дану квартиру та сплачують комунальні послуги.

Однак, відповідач ОСОБА_4 , як співвласник квартири, своєї згоди на її реєстрацію у даному житловому приміщенні не дає.

Просить суд визнати за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні, з підстав, зазначених у поданому відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінивши та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 405 ЦК Україна члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 являється чоловіком позивача (а.с. 12).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_3 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , в якій йому на праві спільної часткової власності належить ѕ частки. Іншим співвласником даної квартири є ОСОБА_4 , в якій їй на праві спільної часткової власності належить ј частки. (а.с. 14, 21).

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, позивач ОСОБА_1 в спірну квартиру вселилась з 2002 року, як цивільна дружина ОСОБА_3 з дозволу його матері ОСОБА_5 , яка на той час була її співвласником і являється її єдиним місцем проживання.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.09.2012 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 (а.с. 12).

Ч.ч. 1, 2 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Судом встановлено, що позивач вселилась в спірне житлове приміщення як член сім`ї співвласника квартири за його згодою та згодою на той час іншого співвласника квартири ОСОБА_5 , протягом всього часу проживає в даній квартирі, приймає участь у витратах по її утриманню та сплаті комунальні послуги.

Отже, враховуючи вищенаведене, позивач набув права користування на житло, а тому позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267 ЦПК України, ст. 328, 364, 365, 367, 369 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_2 , право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк