КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 357/15284/18

16 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Желепи О.В.

- Олійника В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» адвоката Тетері Світлани Ігорівни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2020 року, про зупинення провадження у справі, постановлену під головуванням судді Орєхова О.І., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрія Григоровича про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування, та внесення змін до договору оренди,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2020 року провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрія Григоровича про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування, та внесення змін до договору оренди - зупинено до набрання законної сили рішення у справі №357/4561/20.

Ухвала суду мотивована тим, що у справі №357/4561/20 оспорюється дійсність договору оренди земельної ділянки №б/н від 17 червня 2013 року укладеного між ТОВ «Олійникова Слобода» та ОСОБА_1 . Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, тобто мають преюдиціальне значення для даної справи та не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ТОВ «Олійникова Слобода» адвокат Тетеря С.І. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, направити справу для продовження розгляду до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що відсутні обставини, які б свідчили про об`єктивну неможливість розгляду справи до вирішення справи №357/4561/20.

Вказувала на те, що у межах розгляду справи №357/4561/20 оспорюється договір оренди, порушення умов якого стало підставою для звернення позивача з позовом до орендодавця у цій справі, що свідчить про певну пов`язаність цих справ. Однак, сама лише пов`язаність справ не є безумовною підставою для зупинення провадження у справі, про що неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх судових рішеннях, зокрема в постанові від 18 травня 2020 року у справі №905/1728/14-908/4808/14.

Зазначала, що суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали обмежився формальними висновками про те, що справу об`єктивно не можливо розглянути до вирішення справи №357/4561/20 всупереч вимогам ст. ст. 260, 263 ЦПК України не навівши жодного обґрунтування, у зв`язку з якими конкретними причинами розгляд цієї справи неможливий, які обставини суд не може встановити на основі зібраних договорів.

Звертала увагу суду на той факт, що в іншій справі оспорюється факт дійсності договору оренди, на підставі якого у цій справі заявлено позовні вимоги, що не свідчить про неможливість розгляду цієї справи, адже згідно з приписами ст. 204 ЦК України щодо нього поширюється презумпція правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним.

Також вказувала на те, що оскаржувана ухвала порушує права позивача на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку, заявлення клопотання про зупинення провадження у справі становить зловживання процесуальними правами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Червінчик Є.Е. вказує на те, що апеляційна скарга є безпідставною, а ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі є законною та обґрунтованою. На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Олійникова Слобода».

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в грудні 2018 року ТОВ «Олійникова Слобода» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Києвської області з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрія Григоровича про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування, та внесення змін до договору оренди.

Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про зупинення провадження, яка обґрунтована тим, що нею до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було подано позовну заяву про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 17 червня 2013 року. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2020 року відкрито провадження у справі №357/4561/2020 та призначено справу до судового розгляду. Вважає, що розгляд справи за позовом ТОВ «Олійникова Слобода» є об`єктивно неможливим, оскільки у разі задоволення позовних вимог у справі №357/4561/2020 у ТОВ «Олійникова Слобода» буде відсутня наявність порушеного права, а відповідно і відсутні підстави для звернення до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлений обов`язок суду дотримуватись розумних строків розгляду справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У постанові №905/1728/14-908/4808/14 від 18 травня 2020 року Верховний Суд вказав на те, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним та зупиняючи провадження у справі, суд порушив право позивача на справедливий розгляд та розумні строки розгляду справи. Аналогічні висновки були викладені і в постановах Верховного Суду №507/458/18-ц від 30 січня 2019 року та №761/40264/17 від 10 квітня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є спір про право на користування земельною ділянкою та внесення змін до договору оренди.

Підставою для зупинення провадження у цій справі став факт розгляду судом справи №357/4561/20 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 17 червня 2013 року.

Виходячи із наведених норм процесуального законодавства, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Зважаючи на викладене, посилання суду першої інстанції на те, що у справі №357/4561/20 оспорюється факт дійсності договору, не свідчить про неможливість розгляду даної справи, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, визначену приписами ст. 204 ЦК України. Сама по собі взаємопов`язаність справ не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від розгляду справи №357/4561/20, суд першої інстанції має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи.

В порушення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зазначивши конкретно іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставин, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору про визнання недійсності договору оренди виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді справи обставин, якими ТОВ «Олійникова Слобода» обґрунтовує свої вимоги, причинний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи, а тому дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у даній справі.

Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача ТОВ «Олійникова Слобода» знайшли своє підтвердження та відповідають вимогам чинного законодавства, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» - задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2020 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: