Справа № 755/1691/20
"07" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулись до суду із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належить їм на праві часткової власності. 1/4 частки була подарована відповідачем їй ( ОСОБА_1 ). Однак, після відчуження належної йому частки спірної квартири відповідач з реєстраційного не знявся. Ще восени 2005 року він за власним бажанням залишив спірне помешкання, забравши особисті речі, та повідомивши про те, що він має намір виїхати до іншої країни на постійне місце проживання. Кватирою він не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, не несе жодних витрат по утриманню житла, спроб вселитись до квартири не здійснював. В літку 2017 року він приїздив в Україну, за його словами з Ізраїлю, де мешкає на даний час, з метою врегулювання майнових питань стосовно спірної квартири, та 08.06.2017 року подарував належну йому частку квартири.
До суду позивачі не з`явились, представник позивачів та позивач ОСОБА_1 подали заяву про розгляд справи без їх присутності, позов підтримали, просили його задовольнити. У разі неявки відповідача до суду не заперечували щодо заочного порядку розгляду справи.
До суду відповідач не з`явився, про день, час та місце слухання справи сповіщався згідно цивільного процесуального права, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, до суду не подавав. Враховуючи відсутність в судовому засіданні відповідача, відсутність заяви про розгляд справи у його відсутність, чи відкладення розгляду справи з поважних причин, відзиву на позов, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим до матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 31.01.2020 року.
03.02.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.
05.02.2020 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача.
11.02.2020 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА».
Згідно ухвали суду від 11.02.2020 року у даній справі відкрито провадження, справа призначена до підготовчого засідання.
Ухвалою від 06.07.2020 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.
По даній справі відповідач неодноразово викликався до суду за повідомленою позивачем адресою, однак жодного разу до суду не з`явився.
В суді встановлено, що 10.10.2008 року Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва видано Свідоцтво про право власності на житло, згідно якого власниками квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
15.05.2017 року приватний нотаріус КМНО Краснокутська Г.О. посвідчила Договір дарування 1/4 частки квартири, згідно якого ОСОБА_3 подарував належну йому частку квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 . Договір зареєстровано у реєстрі за № 936. Запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено 08.06.2017 року.
В порядку ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» проведено опитування ОСОБА_1 , де зазначено, що ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживає з осені 2005 року, він проживає в Ізраїлі з родиною, отримав право на проживання, та наміру повертатись до України не має. В квартирі проживає вона разом з донькою.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
По даній справі встановлено, що відповідач в спірній квартирі не проживає. Відсутні і будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивачів, відповідач до суду не надав.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідач до суду не з`явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-78, 81, 137, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складання повного судового рішення - 07.10.2020 року.
Суддя: