Справа № 318/977/19 Номер провадження №2/318/314/2020
"16" січня 2020 р. м. Кам`янка-Дніпровська
Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченка В.В.; секретар судового засідання Крук О.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, процентів за користування позикою, процентів за прострочення повернення позики та інфляційних витрат,
Ухвалою суду від 02.09.2019 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного провадження та відкрито провадження по справі за вказаним вище позовом з викликом сторін.
01.10.2019 р. до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 02.10.2019 р. розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.
18.10.2019 р. від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що з позову ОСОБА_1 вбачається, що між ними 13 квітня 2016 року було укладено договір позики, що позивач передав йому грошову суму 19 000 грн., які він зобов`язався повернути йому до 30 червня 2016 р. Зазначене позивачем в позові не відповідає дійсності. У них були дружні відносини, працював на ОСОБА_1 , той в свою чергу платив йому зарплатню у розмірі 100 грн. в день. Під час роботи ОСОБА_1 віддавав йому непотрібну побутову техніку, старі будівельні матеріали, водонагрівач. За будинок, який він намагався купити, власник став вимагати певну суму грошей, яку він вирішив попросити у ОСОБА_1 у сумі 7400 грн. ОСОБА_1 погодився на прохання позичити грошей, домовились, що поступово він її відпрацює. Одного разу ОСОБА_1 сказав йому, що 7400 грн. він йому давав, повіддавав стару побутову техніку і він підрахував, що це коштує в загальній сумі 19 000 гривень. Сам борг 7400 грн. ним відпрацьовано, а за техніку ОСОБА_1 став вимагати гроші. Так як у нього на той час не було запрошуваної суми, то ОСОБА_1 запропонував для своїх гарантій, щоб він написав розписку на суму 19 000 грн. від 13.04.2016 року.
Одночасно, з відзивом на позовну заяву, відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання договору позики удаваним правочином, встановлення договору будівельного підряду дійсним, укладеним та виконаним, стягнення оплати за виконані роботи. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за цей час роботи він зробив ОСОБА_1 величезну кількість будівельних робіт. Відносини щодо замовлення ОСОБА_1 у нього робіт і їх оплату узгоджуються з вимогами ЦК України. На його думку, між ними було укладено правочин будівельного підряду, який регулюється параграфом 3 глави 61 ЦК України. Однак належним чином в письмовому вигляді його оформлено не було, однак за фактом це було так. Тому в позові ставить питання про визнання факту укладення договору будівельного підряду. Він зобов`язався виконати будівельні та зварювальні роботи ОСОБА_1 , а останній в свою чергу, зобов`язався заплатити за роботу. ОСОБА_1 повинен був укласти зі ним трудовий договір та платити заробітну плату, сплачувати до бюджету належні платежі, подавати відповідні звіти до ДФС Запорізької області. Він не є підприємцем, не має підприємства, тому повинен був працювати у ОСОБА_1 за трудовим договором із записами до трудової книжки, щоб бути соціально захищеним. Однак ці умови закону ОСОБА_1 не виконав. Так як, ОСОБА_1 , подавши позов до суду, порушив принципи добросовісності, то він вимушений в зустрічному позові виставити дійсну ціну роботи, яку виконав йому за заниженою ціною. Таким чином, він заявляє про наявність з ОСОБА_1 договору підряду та надання послуг на проведення ремонтних, зварювальних робіт, який не було укладено в письмовій формі, але ці договірні відносини тривали більше трьох років. Вважає, що сума недоплачених йому коштів становить 22 500 грн. Просив визнати договір позики від 13.04.2016 р. про позику грошових коштів в сумі 19 000 грн. удаваним правочином; визнати договір будівельного підряду дійсним, укладеним та виконаним та стягнути з відповідача суму оплати за виконані роботи по договору будівельного підряду в сумі 22 500 грн.
Ухвалою суду від 28.10.2019 р. зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики удаваним правочином, встановлення договору будівельного підряду дійсним, укладеним та виконаним, стягнення оплати за виконані роботи залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
19.11.2019 р. від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначив, що факт виготовлення та надання відповідачем розписки 13.04.2016 р. сторонами не оспорюється, а тому в силу вимог статті 82 ЦПК України не потребує доказуванню, тому просив у задоволенні зустрічного позову відмовити.
Через не усунення ОСОБА_2 недоліків поданої зустрічної позовної заяви, суд ухвалою від 25.11.2019 р. зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики удаваним правочином, встановлення договору будівельного підряду дійсним, укладеним та виконаним, стягнення оплати за виконані роботи повернув позивачу.
В судове засідання позивач не з`явився, представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач та його представник до суду не з`явились, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно у належній формі.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що 13.04.2016 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була складена розписка, згідно якої, позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 19 000 грн., які зобов`язався повернути 30.06.2016 р. (а.с. 9).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов`язання: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 виконав своє зобов`язання по передачі грошей належним чином. В свою чергу відповідач не повернув грошові кошти в обумовлений у розписці термін, чим не виконав свої зобов`язання.
В силу приписів ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. (неналежне виконання).
На підставі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На даний час ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за розпискою не погашає, що є порушенням законних прав ОСОБА_1 .
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною другою ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором.
В силу приписів ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд не приймає до уваги позицію сторони відповідача, що останній відробив дану суму грошей своєю працею, виконуючи будівельні та зварювальні роботи, а непотрібну побутову техніку, старі будівельні матеріали, водонагрівач, які йому давав ОСОБА_1 , вважав лише подарунком, гроші за що не повинен віддавати, спростовуються матеріалами справи та не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом, а тому не заслуговують на увагу суду.
Таким чином, не виконуючи належним чином зобов`язання відповідач порушив зазначені вище норми законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 19 000 грн., суму процентів за користування позикою у розмірі 9209,74 грн., суму 3% річних за прострочення повернення позики у розмірі 1701,26 грн., інфляційні витрати у розмірі 8148,72 грн. підлягають задоволенню.
Суд вважає, що між сторонами склалися договірні правовідносини з позики, ОСОБА_2 не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику, не повернуті. Суд враховує встановлену ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину та робить висновок про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до квитанцій від 15.05.2019.2019 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. за подання позову, який підлягає стягненню на його користь з ОСОБА_2 .
На підставі ст.ст. 11, 16, 23, 525, 526, 599, 610, 625, 1046, 1049, 1166, 1167ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 229, 247, 259, 263-265, 268, 280, 352-355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, процентів за користування позикою, процентів за прострочення повернення позики та інфляційних витрат задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : суму позики у розмірі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) грн., суму процентів за користування позикою у розмірі 9 209 (дев`ять тисяч двісті дев`ять) грн. 74 коп., суму 3 % річних за прострочення повернення позики у розмірі 1 701 (одна тисяча сімсот одна) грн. 26 коп., інфляційні витрати у розмірі 8 148 (вісім тисяч сто сорок вісім) грн. 72 коп., на загальну суму 38 059 (тридцять вісім тисяч п`ятдесят дев`ять гривень) 72 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме, Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженка м. Пологи Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: В. В. Васильченко