Провадження № 2/582/150/20
Справа № 582/525/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2020 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді -Яковенко Н.М.,

за участю секретаря - Костенка Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

09 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 , терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території Тернівської селищної ради. За життя мати позивача склала заповіт, яким заповіла все своє майно йому. Із заявою про прийняття спадщини позивач у визначений законом строк до нотаріальної контори не звернувся, оскільки думав, що спадщину матері прийняла його сестра ОСОБА_2 , відповідач по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що покійна мати ОСОБА_4 проживала у власному будинку в смт. Терни. Коли її здоров`я погіршилося, вона деякий час проживала в його сім`ї, а пізніше восени 2017 року повернулась до власного будинку, де проживала до дня смерті. У цей час матір`ю опікувалась сестра, відповідач по справі, ОСОБА_2 , тому він вирішив, що вона прийняла спадщину після її смерті. Весною 2020 року його сестра звернулася до нього з проханням пошукати у себе державні акти на земельні ділянки належні матері. Він знайшов їх у себе і передав сестрі. Після цього до нього зателефонував ОСОБА_5 та сказав, що є заповіт від матері на його ім`я, тому йому слід зайнятись оформленням спадщини після смерті матері та порекомендував звернутись до ОСОБА_6 , який склав йому позовну заяву для звернення до суду. До цього йому про заповіт нічого не було відомо. Пізніше, після звернення до суду, він розшукав заповіт матері серед її речей.

Представник відповідача Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.28).

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали в повному обсязі та просили відмовити у його задоволенні. Вважають, що відсутні підстави для визначення додаткового строку позивачу, оскільки не знання про наявність заповіту, не перешкоджало позивачу подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Крім того, він був не позбавлений можливості звернутися до Тернівської селищної ради та з`ясувати інформацію про наявність/відсутність заповіту матері. Відповідач в судовому засіданні також пояснила, що між нею і братом тривалий час існують неприязні відносини, через те, що ОСОБА_1 без будь яких пояснень 27.11.2017 привіз матір з речами до будинку відповідача і з того часу ОСОБА_2 та члени її сім`ї опікувались нею. Останні роки після інсульту мати була лежача, однак позивач ніякої допомоги по догляду за нею не надавав, тому вона категорично заперечує проти задоволення позову. Мати завжди любила брата більше ніж її та членів її сім`ї. Стверджує, що позивач знав про те, що мати склала заповіт на його ім`я.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню огляду на таке.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права ( Постанова ВС від 26 червня 2019 року в справі № 565/1145/17).

З п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Терни Недригайлівського району Сумської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією актового запису про смерть №52 від 13.11.2018 (а.с.27).

Позивач є сином покійної ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , копією сторінок його паспорта (а.с.4,10).

За життя мати позивача ОСОБА_4 склала заповіт, копія якого знаходиться у матеріалах справи на а. 8, яким заповіла своє майно позивачу ОСОБА_1 .

Із копії довідки, що видається у зв`язку з оформленням спадкових прав, що видана виконкомом Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала у АДРЕСА_1 . Відсутність заборони на все майно ОСОБА_4 перевірено. На момент смерті проживала та була зареєстрована одна. Заповіт від імені ОСОБА_7 виконкомом Тернівської селищної ради посвідчувався 11.10.2011 року за реєстровим номером 299, його не змінено і не відмінено.

Відповідно до копій державних актів на право приватної власності на землю серії Р3 №713456, серії Р2 №648682 (с.11-12) матері позивача ОСОБА_4 належали земельні ділянки площею 0,21 га, та 2,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області.

Із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори) від 03.06.2020, наданих на запит суду приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області Торчицькою В.М. (а.с.24-26) вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 спадкова справа не зареєстрована, посвідчений 11.10.2011 її заповіт є чинним.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є головою підприємства, в оренді в якого були земельні ділянки, належні покійним батькам сторін у справі. З метою переукладення договору оренди земельної ділянки із спадкоємцями, весною 2020 року він звернувся до ОСОБА_2 з пропозицією переоформити земельну ділянку покійної матері належним чином та запропонував їй допомогу його знайомого ОСОБА_6 . Після того через деякий час йому зателефонувала дочка відповідача, ОСОБА_8 та повідомила, що при зверненні до селищної ради за довідкою для оформлення спадщини з`ясувалося, що ОСОБА_4 склала заповіт на її дядька, ОСОБА_1 . Після того свідок повідомив про це ОСОБА_1 , позивача по справі, та запропонував йому належним чином оформити спадкові права на земельну ділянку покійної ОСОБА_4 . До цього ОСОБА_1 не було відомо про заповіт.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_5 його давній товариш і він інколи допомагає йому, в тому числі і у вирішенні юридичних питань, бо має юридичну освіту. Весною 2020 року ОСОБА_5 попросив його допомогти переоформити земельну ділянку покійної ОСОБА_4 на її доньку ОСОБА_2 . Після того йому зателефонувала дочка ОСОБА_2 ОСОБА_6 пояснив їй які документи необхідні, а також просив в Тернівській селищній раді взяти довідку для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , потім він під`їде в смт Терни та розповість, які ще документи потрібні. Також він звернувся до ОСОБА_1 та попросив його пошукати, чи не залишились у нього від матері документи на землю. ОСОБА_1 знайшов два державні акти, які передав сестрі. Через деякий час після цього хтось йому повідомив, чи ОСОБА_5 , чи відповідач, про те, що є заповіт ОСОБА_4 на позивача. Потім, як з`ясувалося, що покійна склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 він допоміг позивачу скласти заяву до суду про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , пояснила, що працює секретарем Тернівської селищної ради. До неї у кінці травня прийшла дочка ОСОБА_2 , ОСОБА_8 за довідкою для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , якій свідок повідомила, що ОСОБА_4 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 . Після того за такою довідкою звернувся позивач. Також свідок пояснила, що в 2011 році вона посвідчувала заповіт ОСОБА_4 та її покійного чоловіка. Чоловік заповів своє майно дочці ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 - сину ОСОБА_1 . Про наявність заповітів селищна рада інформує можливих спадкоємців після смерті заповідачів, коли вони звертаються за оформленням спадкових прав. ОСОБА_2 успадкувала земельні ділянки після смерті свого батька та його тітки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 ,, донька відповідача, пояснила, що весною 2020 року зателефонував ОСОБА_5 та запропонував зайнятися оформленням земельної ділянки після смерті ОСОБА_4 . Після того вона звернулась до селищної ради, де довідалась про наявність заповіту на ім`я ОСОБА_1 . Також свідок пояснила, що їй відомо про те, що ОСОБА_4 в 2011 році склала заповіт на дядька, але вона не може стверджувати, що ОСОБА_1 знав про заповіт, бо покійна баба була потайна і не спілкувалася з дядьком в її присутності. Баба більше любила сина, а не дочку, тому між родичами завжди були трохи натягнуті відносини. Після того, як дядько ІНФОРМАЦІЯ_3 привіз ОСОБА_4 з речами до матері, перестав їй допомагати, відвідувати, відносини зіпсувалися зовсім. Мати до смерті опікувалась ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , донька відповідача, пояснила, що їй зі слів баби відомо про існування заповіту на користь дядька ОСОБА_1 . Чи знав дядько про заповіт свідок пояснити не може. Відносини між матір`ю і дядьком неприязні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , чоловік відповідача, пояснив, що після того, як позивач в грудні 2017 року привіз ОСОБА_4 з речами та кинув біля будинку свідків, дружина опікувалась матір`ю до самої смерті. Позивач ніякої допомоги в догляді за матір`ю не надавав. Від дружини йому відомо, що теща склала заповіт на свого сина ОСОБА_1 . Весною 2020 року їм почав дзвонити ОСОБА_5 , в оренді якого знаходяться земельні ділянки покійної ОСОБА_4 , та пропонував переоформити належним чином земельні ділянки належні покійній тещі. Після цього дружина звернулася до брата, щоб той пошукав державні акти на земельні ділянки покійної. Він знайшов державні акти та передав дружині разом із свідоцтвом про народження матері. Після того дочка ОСОБА_8 пішла до сільради за довідкою для оформлення спадщини, і тоді з`ясувалось, що є заповіт на ОСОБА_1 . Позивач звернувся до них з проханням повернути державні акти. Дружина акти повернула, а свідоцтво про смерть матері брату не віддала.

Заслухавши пояснення свідків, суд приходить до переконання, що пояснення ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 знав про наявність заповіту на його ім`я, не підтвердилося. Жоден свідок не підтвердив, що покійна ОСОБА_4 в присутності свідка повідомила позивача ОСОБА_1 про те, що склала заповіт на його ім`я. Більш того, пояснення всіх свідків, щодо того як розвивалися події весною 2020 року, дають підстави вважати, що позивач дійсно не знав про наявність заповіту. Як вбачається з його пояснень, та пояснень свідка ОСОБА_12 , він на вимогу сестри весною 2020 року знайшов та передав їй державні акти на землю покійної матері для оформлення сестрою спадщини після смерті матері. Тільки після того, як донька ОСОБА_10 звернулася до секретаря селищної ради та з`ясувала наявність заповіту на його ім`я, його про це повідомив ОСОБА_5 .

З огляду на встановлені обставини, суд приходить висновку, що позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин через незнання про наявність заповіту на його ім`я.

З наведеного також вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_4 на час звернення позивача ОСОБА_1 з позовом до суду, ніхто не прийняв. Отже ОСОБА_2 , яку позивач заначив як відповідача в даній цивільній справі, є неналежним відповідачем, оскільки вона не зверталась з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Отже, належним відповідачем у цій справі є тільки територіальна громада в особі Тернівської селищної ради, другий відповідач у справі. Представник відповідача Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.28).

Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що поновлення позивачу строку на прийняття спадщини не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, зокрема ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті матері не прийняла, а також те, що належний відповідач не заперечував проти задоволення позову, позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вимога про стягнення судовий витрат позивачем не заявлена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини -задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк один місяць з дня набрання рішенням законної сили, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25 вересня 2020 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко