Справа № 362/585/17
Провадження № 2/362/242/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі: секретарів судового засідання Сілецької М.О., Шаблій Т.С., Яренко Н.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.12.2015 р. з вини відповідача ОСОБА_3 сталось ДТП, в якому було пошкоджено належний йому автомобіль Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_1 , вартість заподіяного збитку становить 61008,98 грн. Відповідач добровільно сплачувати сум збитку відмовляється, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальні збитки в розмірі 61008,98 грн. а також 600,00 грн. оплати товарознавчого дослідження і судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 25.03.2019 р. залучено до участі у даній цивільній справі в якості співвідповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України, виключено його при цьому зі статусу третьої особи.

У зв`язку з зазначеним, позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій від просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 матеріальні збитки в розмірі 11008,98 грн., вартість оплати товарознавчого дослідження в сумі 600,00 грн. та франшизу в розмірі 1000,00 грн., а з МТСБУ стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 49000,00 грн., оскільки СК «Україна», у якій застраховано відповідальність відповідача ОСОБА_3 повідомила про банкрутство.

Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України подав до суду відзив, в якому повністю заперечує проти заявлених позовним вимог, вважаючи передчасними висновки позивача щодо відсутності у ПРАТ «СК «Україна» майна або інших активів для погашення наявної перед позивачем заборгованості та стягнення цих коштів з МТСБУ. Вважає, що висновки позивача щодо встановлення факту відсутності у боржника активів зроблені на момент визнання страхової компанії банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури , без з`ясування обставин ліквідації та дослідження належних і допустимих доказів, що свідчить про невідповідність висновків положенням ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Також представник відповідача Павленко В.В. подав до суду відзив на позов, в якому заперечує проти вимог ОСОБА_1 з тих підстав, що на виконання вимог закону, відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ СК «України», ліміт відповідальності за шкоду, завдану здоров`ю становить 50000,00 грн., відтак відповідач ОСОБА_3 має нести відповідальність в розмірі, який перевищує суму 50000,00 грн., а не всі заявлені витрати в розмірі 61008,98 грн. Також заперечує проти стягнення вартості товарознавчого дослідження в розмірі 600,00 грн., оскільки відсутні докази сплати вказаної суми позивачем, крім того зазначає, що акт оцінки не є автотоварознавчого дослідження, а тому не відноситься до судових витрат і не може бути стягнутим з відповідача. Просить позовну заяву ОСОБА_5 в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 матеріальних збитків у розмірі 61008,98 грн. та вартості оплати товарознавчого дослідження в сумі 600,00 грн. залишити без задоволення.

Позивач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник заперечили проти позову, зазначивши, що МТСБУ має перекрити всі матеріальні збитки, які просить стягнути позивач. Крім того, представник позивача зазначив, що заперечує проти збільшених позовних вимог позивача, оскільки заява про збільшення позовних вимог їм не направлялась. Заперечує проти стягнення 600,00 грн. за проведення дослідження, оскільки ці витрати не підтверджені. Також зазначає, що франшиза не передбачена, вона складає «0». Крім того, вважає, що матеріальні збитки визначені невірно, про що він повідомляв експерта.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Положеннями ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.4, ч.6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, виходячи із змісту зазначеної норми, для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Як зазначено в Постанові Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Відповідно до Постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2016 р. №362/7957/15, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що 08.12.2015 р., о 08 год. 30 хв., ОСОБА_3 по а/д Васильків-Глеваха 1км+200м, керуючи автомобілем «ВАЗ-21104» д/н НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки та безпечну швидкість, допустив занос автомобіля, втратив контрольна автомобілем здійснив наїзд на металевий колесовідбійник з подальшим зіткненням з автомобілем «MITSUBISHI» д/н НОМЕР_1 . В результаті ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до акту про оцінку №1528/12/15 авто товарознавчого дослідження транспортного засобу, складеного 16.12.2015 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП 29.01.2015 р., на момент оцінки, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складових, складає 61008,98 грн.

Вартість проведення товарознавчого дослідження складає 600,00 грн. (а.с.12).

Відповідно до полісу №АІ /5617564 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.04.2015 р., ПрАТ «СК «Україна» застраховано цивільну відповідальність ОСОБА_3 щодо забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21104 д.н.з НОМЕР_3 , ліміт відповідальності: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 100000 грн., за шкоду заподіяну майну 50000 грн. (а.с.34-35).

10.03.2017 р. на офіційному сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України з`явилось повідомлення про те, що МТСБУ розпочинає виплати за зобов`язаннями СК «Україна» (а.с.36).

Постановою від 04.07.2018 р., справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18, Верховний суд зазначив:

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 ст.990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до пп. а п. 41.1 ст. 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільну-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі.

Відповідно до положень п. 52.5 ст. 52 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик, членство якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність,крім шкоди,заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;

б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди,яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу;

в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи;

г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону;

ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;

д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством.

За нормами п. 20.3 ст. 20 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Згідно п. 57.7 ст. 51 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі ліквідації страховика або визнання його неплатоспроможним (банкрутом) відповідно до закону страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій з цього виду страхування.

Відтак, враховуючи, що цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Україна», регламентні виплати за яким здійснюються МТСБУ, стягненню з останнього підлягає заподіяна позивачу шкода в межах ліміту страхового відшкодування, а саме 49000,00 грн.

У відповідності до положень статті 1194 ЦК України в відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь потерпілого позивача ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме в розмірі 11008,98 грн.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі: 600,00 грн. автотоварознавчого дослідження, 3000,00 грн. правової допомоги, а також 1555,00 грн. сплаченого судового збору, а всього - 5155,00 грн.

Розподіляючи розмір судових витрат між сторонами, судом враховано принцип пропорційності, у зв`язку з цим судові витрати стягуються пропорційно до задоволених вимог, а саме 82% , що становить 4227 грн. судових витрат з МТСБУ, і 18%, що становить 928 грн. з відповідача ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 1166, 1179, 1182,1192 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди ", ст.ст. 4-13, 77-84, 259, 264-266, 269 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 11008 грн. 98 коп., судові витрати в розмірі 928,00 грн., а всього стягнути - 11936 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість) грн. 98 (дев`яносто вісім) коп.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн., судові витрати в розмірі 4227,00 грн., а всього стягнути - 53227 (п`ятдесят три тисячі двісті двадцять сім) грн. 00 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.03.2020 р.

Суддя Л.М.Кравченко