Провадження № 2/643/1177/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020

05 березня 2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням уточнень, просить змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.03.2019 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 2500,00 грн на дитину щомісячно, починаючи з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття, на тверду грошову суму 1100,00 грн на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що після ухвалення попереднього рішення суду про збільшення стягнення розміру аліментів, змінився його матеріальний стан, відбулося погіршення здоров`я, також наявні непрацездатні батьки позивача.

Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України.

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив (заперечення) на позовну заяву, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із такого.

На підтвердження обставин, на яких гуртуються вимоги позивача, з боку останнього до суду надано лише копію опису документів від 02.02.2017 «Державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФО-П за її рішенням», копію свідоцтва про державну реєстрацію від 02.04.2004, копію паспорту ОСОБА_3 (а.с.14-16).

Жодних інших доказів, копій рішень суду, тощо, які свідчать про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, з боку позивача суду взагалі не надано.

Судом на підставі наданих відповідачем ОСОБА_2 матеріалів встановлено, що Московським відділом державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову від 07.02.2019, при примусовому виконанні виконавчого листа № 643/12688/15-ц від 31.03.2016, який видано Московським районним судом м. Харкова (а.с.25).

Постановою Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.02.2019 на ОСОБА_1 накладено штраф за несплату аліментів, заборгованість за якими перевищує три роки (а.с.26).

З копії довідки начальника відділу Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 14.02.2017 вбачається, що ОСОБА_2 не отримувала аліменти від ОСОБА_1 за період з 01.08.2016 по 01.02.2017 згідно виконавчого листа № 643/12688/15-ц від 31.03.2016, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 800 грн щомісячно на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, починаючи з 05.08.2015, так як боржник ухиляється від сплати аліментів (а.с.27).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Так, пред`являючи позов про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 не надав доказів суттєвого погіршення його матеріального стану чи зміни його сімейного стану або погіршення стану здоров`я і ці зміни є підставою для зменшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України.

Надання позивачем до суду копії опису документів від 02.02.2017 «Державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФО-П за її рішенням», копії свідоцтва про державну реєстрацію від 02.04.2004, копії паспорту ОСОБА_3 , яка невідомо ким доводиться позивачу, не є доказами, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги позову.

Окрім того, з боку позивача навіть не надано суду жодних доказів того, що з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки стягуються аліменти в розмірах, зазначених ним у позовній заяві.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд приходить до висновку, що всупереч вказаним вимогам закону, позивачем не доведено суттєвого погіршення його матеріального стану чи зміни його сімейного стану або погіршення стану здоров`я, а тому відсутні підстави для зменшення стягнутої суми аліментів.

Беручи до уваги вищевикладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265,274,276 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова