Справа № 645/8052/19
Провадження № 2/645/623/20
28 квітня 2020 року місто Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Горпинич О.В.,
секретар судових засідань Романюк А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в порядку заочного розгляду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 168003,04 грн. та моральну шкоду в розмірі 150000,00 грн..
19 грудня 2019 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова.
19 грудня 2019 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача - адвоката Дягілєва О.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій останній позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідачка до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, правом на подання письмового відзиву на позов не скористалась.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки відповідач суду не повідомляла, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідач в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а також матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4).
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені наступни факти та відповідні ним правовідносини.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2019 року встановлено, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Так, ОСОБА_2 08 березня 2016 року, близько 10 год. 30 хв., керувала технічно справним автомобілем «Nissan Note», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності, та рухалась по проїжджій частині АДРЕСА_1 зі сторони АДРЕСА_3 зі швидкістю приблизно 80 км/ АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 , через злочинну недбалість, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, не надала переваги у русі автомобілю «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по бульвару Богдана Хмельницького зі сторони проспекту Олександрійського в напрямку Московського проспекту, та допустила зіткнення з даним автомобілем, чим порушила вимоги п.16.11 та розділу 33 п/п 2.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких: п. 16.11 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху». Розділ 33 Дорожні знаки п/п 2.1 знак пріоритету «Дати дорогу» - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_2 виразилося в тому, що вона, керуючи технічно справним транспортним засобом, не надала перевагу у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі та допустила зіткнення з автомобілем ««Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого водій автомобілю «Skoda Superb», ОСОБА_1 , відповідно до висновку судово медичної експертизи № 2286-ая/16 від 28.05.2016 року, отримав закритий крайовий перелом дистального епіфіза лівої променевої кістки без зміщення (шилоподібний відросток променевої кістки), який відноситься до категорії ушкоджень середньої тяжкості, що спричинив тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів, забій м`яких тканин та гематому лівої скронево - тім`яної ділянки, що належить до категорії легких тілесних ушкоджень.
Згідно висновку експерта № 355-А/16, у зв`язку із подіями, які сталися 08.03.2016 року, ОСОБА_1 отримав ушкодження: закритий перелом шиловидного відростка лівої променевої кістки з незначним зміщенням, що належать до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості; закриту легку черепно-мозкову травму, струс головного мозку, що належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження утворились від травматичної дії тупих предметів, не виключено, що в умовах дорожньо-транспортної події.
Крім того, відповідно до висновку експерта № 470-А/16, у зв`язку із подіями, які сталися 08.03.2016 року, ОСОБА_1 отримав ушкодження: закритий перелом шилоподібного відростка лівої променевої кістки з незначним зсувом, що належать до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості; закриту легку черепно-мозкову травму, струс головного мозку, що належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження утворились від ударної дії тупих твердих предметів, не виключено, що в умовах дорожньо-транспортної події.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звільнено. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрито. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.
Відповідно до п. 1 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.
Відповідно до п. 7 Постанови ПВСУ від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», у разі закриття справи за передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Згідно з частиною 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
З врахуванням вищезазначеного, відповідач має відшкодувати позивачу матеріальну шкоду у розмірі 168003,04 грн..
Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За загальними положеннями, передбаченими статтею 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням 168003,04 грн. (сто шістдесят тисяч три гривні чотири копійки), та на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. (десять тисяч гривень).
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 1780,03 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят гривень три копійки).
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 284 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 30 квітня 2020 року.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків - НОМЕР_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_5 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків - невідомий, місце проживання (перебування): АДРЕСА_6 .
Суддя О.В. Горпинич