Справа № 351/2715/19
Номер провадження №2/351/213/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретаря Равлюк М.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської РДА про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим будинком та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської РДА про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом та зняття особи з реєстрації, свої позовні вимоги мотивували тим, що їм на праві спільної сумісної власності належить господарство по АДРЕСА_1 . Відповідачі по справі, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстровані у даному господарстві, однак з січня 2019 року за вказаною адресою не проживають, участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг не приймають. У добровільному порядку відповідачі знятись з реєстрації не бажають, їхнє фактичне місце проживання позивачам не відоме, а тому останні вимушені звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві .

Представник відповідачки ОСОБА_9 , у судовому засіданні проти позову заперечила, оскільки її довірителька не має іншого житла для реєстрації та на даний час остання проживає у Чернівецькій області. Подала до суду відзив, в якому вказала, що відповідачі не маючи власного житла, вимушені проживати у знайомих та родичів. ОСОБА_8 є малолітньою дитиною, а тому згідно чинного законодавства повинен бути зареєстрований за місцем проживання матері ОСОБА_7 .

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у судове засідання не з"явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи у судове засідання не з"явилася.

Суд, вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27.08.2000р. вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у рівних частинах.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2000р., спадкоємцем майна ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донька ОСОБА_3 .

З довідки від 08.11.2019 р. №1228, виданої Балинцівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що до складу сім"ї ОСОБА_3 входять: син ОСОБА_4 , 1972 р.н., колишня невістка ОСОБА_6 , 1972 р.н., яка з січня не проживає по вказаній адресі, внука ОСОБА_7 , 1994 р.н., яка з січня не проживає по вказаній адресі та правнук ОСОБА_8 , 2015 р.н., який з січня не проживає по вказаній адресі .

З акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_3 , виданого Балинцівською сільською радою від 02.05.2019 р. №119, вбачається, що в ході обстеження виявлено, що сім`я проживає у власному житловому будинку, загальною площею 111,3 кв.м. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не проживають у вказаному господарстві з січня 2019р.

З акту обстеження матеріально- побутових умов ОСОБА_3 , виданого Балинцівською сільською радою від 30.08.2019 р. №181, вбачається, що в ході обстеження комісією виявлено, що сім`я проживає у власному житловому будинку, загальною площею 111,3 кв.м. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не проживають у вказаному господарстві з січня 2019р.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна - відомості відсутні.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Снятинської РДА про доцільність визнання малолітньої дитини ОСОБА_8 , 2015 р.н., таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в житловому будинку та зняття з реєстрації, вбачається, що орган опіки та піклування не може надати об"єктивний висновок щодо визнання ОСОБА_11 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в домогосподарстві по АДРЕСА_1 .

З письмових пояснень ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які містяться в матеріалах справи, слідує, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з січня місяця 2019року у господарстві по АДРЕСА_1 не проживають.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не проживають у належному позивачам житловому будинку понад 1 рік, тому їх слід визнати такими, що втратили право на проживання у цьому будинку та зняти їх з реєстраційного обліку.

Щодо визнання малолітнього ОСОБА_8 таким, що втратив право на проживання у належному позивачам будинку, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, та як згідно положень ч.4 ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу охорони здоров"я, в якому вона проживає.

Згідно ПКМ від 02.03.2016р. №207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органам реєстрацуії інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами, місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Оскільки, ОСОБА_7 , яка є матір"ю малолітнього ОСОБА_8 , не має власного житла чи іншого житлового приміщення, де б вона мала змогу зареєструватися, а дідусь дитини, ОСОБА_4 , зареєстрований у даному господарстві по АДРЕСА_1 та є його співласником, тому суд не знаходить підстав щодо визнання малолітнього ОСОБА_8 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням по вказаній адресі та зняття його з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст. 18 ЗУ "Про охорону дитинства" діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

На підставі ст.319, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково .

Визнати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що втратили право на користування жилими приміщеннями в житловому будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Зняти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з реєстраційного обліку в житловому будинку за адресою по АДРЕСА_1 .

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський