ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 вересня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/830/19

Головуючий у першій інстанції Циганко М. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/381/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Харечко Л.К.,

секретар: Кривопиша Я.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, Конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря Комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання дій протиправними та скасування рішення конкурсної комісії,

дата та місце складання повного тексту рішення: 28 грудня 2019 року, м.Прилуки,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дій Прилуцької міської ради Чернігівської області щодо проведення конкурсу на зайняття вакантної посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня»; про визнання протиправним та скасування протоколу №2 від 18 грудня 2018 року та протоколу №3 від 19 грудня 2018 року засідання конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ«Прилуцька центральна міська лікарня».

Розпорядженням Прилуцької міської ради в особі міського голови від 03 грудня 2018 року було затверджено склад конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття вакантної посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня». Розпорядженням Прилуцької міської ради в особі міського голови від 04 грудня 2018 року було прийнято рішення про оголошення конкурсу на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», здійснення прийому відповідних документів від кандидатів до 17 грудня 2018 року та проведення конкурсу у строк до 19 грудня 2018 року. 17 грудня 2018 року позивачку та ОСОБА_2 було допущено до участі у конкурсі на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня». При цьому, при розкритті поданих документів від претендента ОСОБА_2 позивачці стало відомо, що даний претендент не відповідає встановленим комісією вимогам до претендентів, а саме, відсутній стаж роботи за фахом «Організація і управління охороною здоров`я не менше 5 років», але за рішенням конкурсної комісії її було допущено до участі у конкурсі. Позивачка вважає, що проведення конкурсу відбулося з порушенням, а переможець конкурсу є таким, що не відповідає встановленим комісією вимогам до претендентів.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Прилуцької міської ради щодо проведення конкурсу на зайняття вакантної посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» та про визнання протиправним та скасування протоколу №2 від 18 грудня 2018 року та протоколу №3 від 19 грудня 2018 року засідання конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня».

Суд першої інстанції виходив з того, що конкурсною комісією не було порушено порядок проведення конкурсу на заміщення вакантної посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», засідання були правомочними, а рішення приймалося шляхом відкритого поіменного голосування.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ОСОБА_1 адвокат Карпенко В.К. звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводять до того, що судом не встановлено обставину, що органами управління КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» крім головного лікаря є Прилуцька міська рада та виконавчий комітет та не встановив хто та в які строки прийняв рішення про проведення конкурсу. А міського голови серед органів управління взагалі немає. Суд не навів у власному рішенні коли виникли підстави для проведення конкурсу та чому міський голова, який не є органом управління видав певні розпорядження, а не Прилуцька міська рада чи то виконавчий комітет.

На думку сторони позивача, суд, визнаючи правомірними дії Прилуцької міської ради, зазначив у рішенні протилежне, а саме про порушення вимог Порядку №1094 через відсутність рішення органу управління про проведення конкурсу взагалі, прийняття наступних рішень не уповноваженим органом управління КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», порушення строків прийняття рішення про конкурс та про відсутність доказів публікації оголошення про початок формування конкурсної комісії та рішення органу управління про кількісний склад комісії. При цьому, визнаючи правомірними дії міського голови, суд послався на загальні повноваження визначені ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування», а не на конкретні рішення Прилуцької міської ради про надання таких повноважень міському голові.

Крім того, представник ОСОБА_1 вказує, що судом не з`ясовано чому конкурсна комісія виставила інші вимоги до претендентів, ніж передбачено Наказом МОЗ №117 від 29 березня 2002 року, не зазначив у рішенні про третього кандидата на посаду головного лікаря ОСОБА_3 та не аргументував належним чином, на якій підставі була допущена до участі в конкурсі ОСОБА_2 , яка не відповідала вимогам до претендентів.

У визначений судом строк від Виконавчого комітету Прилуцької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона відповідача вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що по порядку формування та складу конкурсної комісії від позивачки у судовому засіданні заперечень не надходило, не були порушені її права і в процесі підготовки та роботи конкурсної комісії, так як ОСОБА_1 була допущена до участі в конкурсі. Єдине з чим не погоджується позивачка це результати голосування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню зі скасуванням рішення та закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене належним судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що розпорядженням Прилуцької міської ради Чернігівської області від 03 грудня 2018 року за №359р «Про затвердження складу конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня», на підставі п.20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року №1094 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я», розглянувши витяг з протоколу засідання Громадської ради при виконавчому комітеті міської ради від 23 листопада 2018 року, витяг з протоколу загальних зборів трудового колективу КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 30 листопада 2018 року, затверджено склад конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня»; голові конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» наказано провести засідання конкурсної комісії відповідно пункту 24 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року №1094 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я» (а.с.12).

Розпорядженням Прилуцької міської ради Чернігівської області від 04 грудня 2018 року за №362 р «Про оголошення конкурсу на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», міський голова, керуючись п.20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постановою КМУ від 27 грудня 2017 року №1094 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я», розглянувши протокол конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 03 грудня 2018 року, видав розпорядження висвітлити оголошення про проведення конкурсного відбору на зайняття посади головного лікарня КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» на офіційному сайті міської ради; прийом документів здійснювати до 17 грудня 2018 року; конкурс провести у строк до 19 грудня 2018 року; результати конкурсу оприлюднити у строк до 20 грудня 2018 року (а.с.13).

На офіційному сайті Прилуцької міської ради http://pryluky.cg.gov.ua розміщено відповідне оголошення (а.с.27-28).

Протоколом №2 засідання конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 18 грудня 2018 року допущено до участі у конкурсі двох кандидатів: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та вирішено, голові конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору, після визначення переможця відбору, подати міському голові пропозицію щодо затвердження його на посаду головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня». При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 висловили особливу думку, що ОСОБА_2 не може бути допущена до участі в конкурсі в зв`язку з невідповідністю встановленим комісією вимогам до претендентів (відсутня кваліфікаційна категорія за спеціалізацією «Організація і управління охороною здоров`я» та стаж роботи за вищевказаним фахом (стаж роботи 2 роки замість необхідних 5) (а.с.16-18).

Протоколом №3 засідання конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 19 грудня 2018 року заслухано пропозиції перспективного розвитку закладу охорони здоров`я кандидатів на посаду головного лікаря та вирішено надати інформацію міському голові щодо результатів роботи комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря та рекомендовано призначити на посаду ОСОБА_2 (а.с.19-24).

Згідно статуту КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» головний лікар призначається і звільняється з посади за розпорядженням міського голови за результатами проведення конкурсу (а.с.143-146).

Встановлено, що ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, конкурсної комісії по проведенню конкурсного відбору на зайняття посади головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення закрито на підставі ст.238 КАС України (а.с.14-15).

Вказана ухвала переглянута Шостим апеляційним адміністративним судом та постановою від 13 травня 2019 року залишена без змін (а.с.25-26).

06 листопада 2019 року представником ОСОБА_2 адвокатом Дуденок О.О. було подано клопотання про закриття провадження у справі (а.с.124-125), яка ухвалою суду першої інстанції залишена без задоволення.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно п.2 ч.1 ст.4 КАС публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно п.7 ч.1 ст.4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно п.9 ч.1 ст.19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Пунктом 20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються в установленому законом порядку питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

Згідно ч.ч.7-9 ст.16 Основ законодавства України про охорону здоров`я керівником закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності може бути призначено лише особу, яка відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюються відповідно до законодавства.

Керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п`яти років. Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я та порядок укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я, а також типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Механізм проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я визначений Порядком, вимоги якого поширюються на відбір кандидатур на посади керівників державних та комунальних закладів охорони здоров`я, крім закладів охорони здоров`я МВС, військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, утворених відповідно до законів.

З наведених норм можна зробити висновок, що питання призначення на посаду керівника комунального закладу охорони здоров`я є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, а рішення Комісії про призначення на посаду керівника комунального закладу охорони здоров`я є рішенням конкурсної комісії в розумінні п.9 ч.1 ст.19 КАС.

Визначення законодавцем порядку проведення органами місцевого самоврядування конкурсу на заняття посад керівників закладів охорони здоров`я відповідного рівня має за мету, в першу чергу, дотримання публічного інтересу, а саме інтересу громади на належне управління такими закладами охорони здоров`я.

Крім того, не зважаючи, що на момент подання документів для участі у конкурсі позивач та третя особа знаходились у трудових відносинах із відповідним закладом охорони здоров`я, немає підстав вважати, що між позивачем та відповідачами виник трудовий спір.

Предметом спору у цій справі є питання дотримання законності при вирішенні органом місцевого самоврядування питання проведення конкурсу, а також рішення конкурсної комісії, яке є обов`язковим для органу місцевого самоврядування. У спірних відносинах наявний публічний інтерес відповідної територіальної громади, у спільній власності якої перебуває такий заклад охорони здоров`я. Такий публічний інтерес має визначальне значення при розгляді даного спору, а подальші трудові відносини призначеного керівника комунального закладу охорони здоров`я мають похідний, другорядний характер. Тому такий спір повинен вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Такий висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду викладеним 05 червня 2019 року у справі № 817/1678/18.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув, не врахував правових висновків Великої Палати Верховного Суду, а тому дійшов помилкового висновку про те, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, спір у даній справі пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідачів, відтак порушені права підлягають захисту саме в порядку адміністративного судочинства відповідно до статті 19 КАС України.

Відповідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення суду першої інстанції повністю або частково і закрити провадження у справі повністю або частково, або залишити заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України.

Згідно положень ч.1 ст.256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Оскільки при розгляді справи встановлено, що суд помилкового розглянув справу в порядку цивільного судочинства, апеляційний суд, в силу частини четвертої статті 367 ЦПК України, виходить за межі вимог апеляційної скарги, скасовує рішення суду першої інстанції та закриває провадження у даній справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 256 367, 374, 377 ч.1, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити.

Суд роз`яснює позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Суд також роз`яснює позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

У відповідності до ст. 239 КАС України в разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку цивільного чи господарського судочинства, провадження у справі не може бути закрите з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2020 року.

Головуючий: Судді: