Справа № 487/8263/19
Провадження № 2/487/727/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Дорош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , територіальної громади м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2019 року адвокат Фуртатова М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за позивачем право власності на 9/10 часток житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 12.11.2019 р. зазначену позовну заяву залишено без руху.

03.12.2019 р. на виконання ухвали позивачем надано нову редакцію позовної заяви, в якій відповідачем також зазначено територіальну громаду м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради.

Позовна заява мотивована тим, що позивачу ОСОБА_1 належить 1/10 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач зареєстрований та проживає у вказано будинку. Співвласниками цього будинку також є ОСОБА_3 1/10 частка, ОСОБА_4 1/10 частка, ОСОБА_5 1/10 частка, ОСОБА_6 3/5 частки. На даний час ці особи померли, спадщина після їх смерті нотаріально не оформлялась. Позивач залишився єдиним спадкоємцем, який прийняв спадкове майно у вигляді житлового будинку. Донька ОСОБА_5 ОСОБА_2 до нотаріуса на території України не зверталась, спадщину не оформила. Оформити спадщину в позасудовому порядку не виявляється можливим, у зв`язку з цим він змушений звернутись до суду.

04.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

29 січня 2020 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гавловської Ю.В., в якій вона зазначає про визнання відповідачем позову і просить розглянути справу без участі відповідача та її представника.

03 лютого 2020 року ухвалою суду витребувано докази з КП ММР «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», Першої миколаївської державної нотаріальної контори, Державного нотаріального архіву Миколаївської області.

07 квітня 2020 року до суду надійшло повідомлення з Першої миколаївської державної нотаріальної контори.

29 квітня 2020 року до суду надійшла інвентаризаційна справа за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 43.

16 червня 2020 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

22 червня 2020 року судом отримано відповідь з Державного нотаріального архіву Миколаївської області.

Представник позивача до судового засідання надала заяву, в якій просила розглянути позовну заяву без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 надіслала суду нотаріально засвідчену заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Представник територіальної громади м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився. про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, пояснень не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно наданих копій правовстановлюючих документів (свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.10.1981 р. (після смерті ОСОБА_8 ), свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.10.2017 р. (після смерті ОСОБА_9 )), позивачу ОСОБА_1 належить 1/10 частка житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зареєстрований та проживає у вказаному будинку.

Згідно довідки КП ММР «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.09.2019 р., співвласниками цього будинку станом на 28.12.2012 р. є:

ОСОБА_3 1/10 частка,

ОСОБА_4 1/10 частка;

ОСОБА_5 1/10 частка;

ОСОБА_6 3/5 частки.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка №7059 від 14.11.1946 р.)

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (повідомлення центрального районного комісаріату Миколаївської області).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 ).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть від 10.04.2012 р.).

Спадщина після їх смерті нотаріально не оформлялась, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру №57983441 від 21.10.2019 р.

18.05.2019 ОСОБА_1 Першою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії після смерті ОСОБА_8 , оскільки неможливо встановити склад спадкового майна, який спадкодавець прийняв після смерті його матері - ОСОБА_6 .

З досліджених судом доказів встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав в рівних частках ОСОБА_10 і ОСОБА_6 , які є батьками ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 .

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 і після його смерті спадщину прийняли: ОСОБА_6 (дружина) і діти - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.01.1939 року.).

Таким чином, частки співвласників склали: ОСОБА_6 3/5, ОСОБА_13 - 1/10, ОСОБА_14 - 1/10, ОСОБА_15 - 1/10, ОСОБА_16 - 1/10.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті спадщину прийняли на підставі ст. 429 ЦК УРСР (в редакції станом на день смерті), оскільки проживали та були прописані з ним: мати ОСОБА_6 , брати ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та сестра ОСОБА_5 .

Однак спадщина оформлена не була.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . На підставі ст. 429 ЦК УРСР (в редакції станом на день смерті), оскільки проживали та були прописані з ним, спадщину прийняли: мати ОСОБА_6 , брати ОСОБА_15 та сестра ОСОБА_5 .

Однак спадщина оформлена не була.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і на підставі ст. 549 ЦК УРСР (станом на день відкриття спадщини) прийняв ОСОБА_8 , оскільки фактично вступив у володіння майном і був прописаний у будинку. Однак спадщина оформлена не була.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . На підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-1957 від 16.10.1981 р., спадщина після його смерті оформлена на його сина ОСОБА_1 (позивач) та дружину ОСОБА_9 . Спадкове майно складалось з 1/10 житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_17 , яка є матір`ю відповідача і тіткою позивача, померла у 2012 році на території Російської Федерації.

Спадщина після її смерті не оформлялась і зазначена обставина визнана позивачем, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 і після її смерті ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з 1/20 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином на даний час позивачу належить 1/10 частка вказаного нерухомого майна.

Не оформленими залишається 9/10 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно довідки КП «ММБТІ»).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщин або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, з встановлених обставин вбачається, що частку ОСОБА_5 має право успадкувати її племінник ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» - право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Оскільки попередні спадкоємці приймали, але належним чином не оформляли спадщину, позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку.

Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного суду від 31.08.2020 № 350/1850/17 (61-42603св18), Факт того, що особа за життя не оформив свого права на спадкове майно, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, оцінюючі досліджені докази, враховуючи, що позивач в нотаріальному порядку оформити спадщину позивач позбавлений можливості, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб.

Відтак, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76, 81 89, 263-265, 259, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , територіальної громади м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/10 часток житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 місце проживання: АДРЕСА_2 )

Територіальна громада м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська. 20.

Повне судове рішення складено 26.08.2020.

Суддя: З.М. Сухаревич