Справа № 700/1255/19
Провадження № 2/700/137/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка цивільну справу №700/1255/19 (провадження №2/700/137/20) за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежнострахова компанія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05.12.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5098599.

Відповідно до умов вказаного Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 2105» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

23.12.2018 року о 14:35 год, по вул.Кільцева дорога,11, м.Київ, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_2 та «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_3 отримали механічні пошкодження, а власникам вказаних автомобілів завдано матеріальних збитків.

Згідно постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 20.02.2019 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У силу ст.ст. 3 та 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземих транспортних засобів», власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_3 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхової компанії» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5098599.

На підставі стахового акту №ОЦ/177/000/19/0006 власнику автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_3 ПрАТ «Українська пожежнострахова компанія» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 2812,72 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2019 року №21.

Також, власник пошкодженого вналідок ДТП автомобіля «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_2 звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту від 01.12.2018 року №1468/18-Т/Ц2.

У свою чергу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі страхового акту від 16.08.2019 року №ОЦ/177/000/19/9814 позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 95651,65 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16.08.2019 року №6238.

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» склав 98464,36 грн.

З моменту дорожньо-транспортної пригоди до даного часу ОСОБА_1 не було повідомлено страховика - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду.

Крім того, відповідно до постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 20.02.2019 року ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

З огляду на вищевикладене у ОСОБА_1 виникло зобов`язання відшкодувати Приватному акціонерному товариству «Українська пожежно-страхова компанія» завдані збитки у порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5098599.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено ОСОБА_1 претензію про відшкодування збитків у порядку регресу.

Однак, зі сторони відповідача, не було проведено ніяких дій щодо добровільного погашення заборгованості, а тому позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача страхове відшкодування за завдані збитки у порядку регресу у розмірі 98464,36 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою у якій просить розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

У судове засідання відповідач не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в установленному законом порядку. 25.03.2020 року відповідач звернувся із заявою про відкладення розгляду справи, де вказав, що позовні вимоги не визнає. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05.12.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Україська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування циільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5098599.

Відповідно до умов вказаного договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

23.12.2018 року о 14:35 год, по вул.Кільцева дорога,11, м.Київ, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_2 та «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_3 отримали механічні пошкодження, а власникам вказаних автомобілів завдано матеріальних збитків.

Згідно постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 20.02.2019 року №760/540/19, вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. В результаті порушення ПДР ОСОБА_1 останнього було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників назених транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів стахувальника.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна строна (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій строні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_4 звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АМ/5098599.

На підставі страхового акту №ОЦ/177/000/19/0006 власнику автомобіля «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_3 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 2812,72 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2019 року №21.

Крім того, власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_2 звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту від 01.12.2018 року №1468/18-Т/Ц2.

У свою чергу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі страхового акту від 16.08.2019 року №ОЦ/177/000/19/9814 позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 95651,65 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16.08.2019 року №6238.

Таким чином, загальний розмір фактично понесених витрат позивача складає 98464,36 грн.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регрессу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пп. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вживав алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону.

Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортної засобу, причетний до такої пригоди зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та адресу.

Однак, відповідачем до цього часу взагалі не було письмово повідомленого страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, в силу ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача виникло збов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки у порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом №АМ/5098599.

Відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України, за регресивним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 16.08.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2019 року №21 та від 16.08.2019 року №6238.

З матеріалів справи вбачається, що з метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію про відшкодування збитків у порядку регресу від 19.07.2019 року №РУ/19/0006.

Однак, зі сторони відповідача, не було проведено ніяких дій щодо добровільного погашення заборгованості.

Відповідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно приписів ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно ст.512 ЦК України підстави заміни кредитора у зобов`язанні кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Водій забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, з явними ознакми алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, отже, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» після виплати страхового відшкодування потерпілим набула права зворотної вимоги (в порядку регресу) відшкодування збитків, понесених у зв`язку із виплатою страхового відшкодування в розмірі 98464,36 грн.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути в користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 98464 грн 36 коп.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.261, 512, 514, 993, 979, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 11, 141, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 352 ЦПК України, ст.ст. 22, 27, 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (р/р НОМЕР_5 в АТ «Ощадбанк», , МФО: 322669, юридична адреса: вул.Кирилівська, 40, м.Київ, 04080) страхове відшкодування за завдані збитки у порядку регрессу в розмірі 98464 грн 36 коп (дев`яносто вісім тисяч чотириста шістдесят чотири гривні тридцять шість копійок).

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (р/р НОМЕР_5 в АТ «Ощадбанк», , МФО: 322669, юридична адреса: вул.Кирилівська, 40, м.Київ, 04080) 1921 грн 00 коп (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок) судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М Яценко