н/п 2/174/240/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2020 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Килинчук Л.Л..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 вказуючи, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. За період шлюбу в них народилась спільна дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.04.2006 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставою для визначення судом аліментів саме в такому розмірі стало те, що судом було також стягнуто аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку також в розмірі 1/6 частки від доходів відповідача. На дату винесення рішення про стягнення аліментів вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та отримувала щомісячну державну грошову допомогу. На цей час дитині виповнилося чотирнадцять років. Позивачка працює продавцем в магазині ТОВ «Гермес Гранд Волмор» у м. Вільногірську Дніпропетровської області, де отримує заробітну плату у мінімальному розмірі, близько 4500 грн. на місяць.

На цей час відповідач офіційно працевлаштований та працює налагоджувачем промислового обладнання у ТОВ «Вільногірське скло», де отримує заробітну плату у розмірі близько 12000 грн. Просить збільшити розмір аліментів, які утримуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача на 1/4 частину з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати звернення до суду.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли.

Позивачка в судове засідання не з`явилися, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити (а.с.17).

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти збільшення розміру аліментів, які з нього стягуються (а.с.18).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження, згідно якого 22 листопада 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, прізвище подружжя після одруження ОСОБА_5 (а.с. 4).

Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідно до копії дубліката виконачого листа № 2-253/06 від 10.04.2006 року, виданого на підставі рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили 20.04.2006 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь матері ОСОБА_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття (а.с.6).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959 р., яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість або припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , на утримання якого, за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.04.2006 року, сплачує аліменти на користь відповідачки ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини всіх доходів, на даний час відповідач працює і має сталий дохід, позов визнав, що не суперечить обставинам справи та закону, тому розмір стягуваних з відповідача аліментів підлягає збільшенню з 1/6 до 1/4 частини усіх доходів відповідача, що буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, в зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів», яким було внесено зміни до ст. 182 СК України в частині збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, мінімальний розмір аліментів, які стягуються на утримання ОСОБА_3 слід визначити у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

В п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» зазначено, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191,192 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 263- 265, 268, 273, 276- 279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює налагоджувачем промислового обладнання у ТОВ «Вільногірське скло») за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.04.2006 року на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народилась в с-щі Першотравневе Овручського району Житомирської області, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом збільшення їх розміру з 1/6 частини до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року, який набрав чинності 17.07.2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий суддя: підпис А.А. Борцова