справа № 361/7447/18
провадження № 2/361/193/20
29 січня 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Срібної Ю.О., Коваль О.О., Зазимко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,
В обґрунтування позову зазначало, що 14 грудня 2015 року між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та ОСОБА_2 був укладений договір страхування наземного транспорту № 933/15-Т/К/03, згідно із умовами якого Страховик взяв на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Volvo", реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль), його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).
08 листопада 2016 року у місті Києві на Дніпровській набережній, 7, сталася ДТП за участю автомобіля марки "Volvo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки "Peugeot", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року визнано, що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України.
04 січня та 14 лютого 2018 року позивачем направлялися відповідачу листи, у яких зазначалось про те, що ОСОБА_1 як винуватець ДТП відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Проте відповідач добровільно завдані ним збитки Страховику не відшкодував.
Представник позивача Кузьмик І.П. у судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, у якому просила суд розглянути справу за відсутності позивача та задовольнити позов повністю.
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
14 грудня 2015 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" і ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 933/15-Т/К/03, за умовами якого Страховик взяв на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження чи знищення транспортного засобу марки "Volvo ХС 60", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за що його судом було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
На момент вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ СК "ПЗУ Україна" відповідно до Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 4697482 від 01 вересня 2016 року, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100000 грн., розмір франшизи - 0 грн., забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки "Peugeot", реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Згідно із ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У ст. 29 цього ж Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до норм ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.
Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц вказав на те, що під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".
Згідно із п. 1 ч. 2. ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
31 січня 2018 року у відповідь на дану претензію ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" отримало від ОСОБА_1 заяву, у якій відповідач повідомляв позивача про те, що його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП застрахована у ПрАТ СК "ПЗУ Україна", тому рекомендував позивачу з питанням відшкодування завданої ним шкоди звертатися до його страхової компанії.
14 лютого 2018 року позивачем у відповідь на вказаний лист відповідача та у доповнення до претензії від 04 січня 2018 року направлено ОСОБА_1 листа із роз`ясненням того, що ПрАТ СК "ПЗУ Україна" відшкодувало не весь розмір завданої відповідачем шкоди, а лише його частину з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, тому відповідач як винуватець ДТП відповідно до ст. 1194 ЦК України зобов`язаний сплатити невідшкодовану частину шкоди на користь позивача. Проте дану вимогу відповідач ОСОБА_1 залишив без задоволення.
ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на виконання своїх зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 4697482 від 01 вересня 2016 року, укладеного з відповідачем ОСОБА_1 , частково відшкодувало за останнього завдану ним під час ДТП майнову шкоду в установленому законом та визначеному цією страховою компанією розмірі.
Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" підлягає стягненню сплачений при подачі до суду цього позову судовий збір у розмірі 1762 грн.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 259, 263 - 265, 280, 284 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дутчак І. М.