ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1558/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/8269/17 Категорія: 304090000 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач (скаржник) - ПАТ «Українська Інноваційна Компанія»,

відповідач ОСОБА_1

треті особи - ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро», Арбітражний керуючий Новосельцев В.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 07.07.2020 (ухвалене у залі судових засідань Придніпровського районного суду об 11 год. 53 хв., повний текст складено 20.07.2020, суддя в суді першої інстанції Казидуб О.Г.) у цивільній справі за позовом ПАТ «Українська Інноваційна Компанія» до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро», Арбітражний керуючий Новосельцев Володимир Петрович, про стягнення заборгованості за договором поруки,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2017 року ПАТ «Українська Інноваційна Компанія» звернулося до суду з даним позовом, яким просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 620354,91 грн. та судові витрати у вигляді судового збору, мотивуючи про те, що відповідач згідно договору поруки від 12.02.2015 поручився за виконання кредитних зобов`язань ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро» згідно договору від 11.09.2013 про відкриття відновлювальної кредитної лінії. Так як позичальник за кредитним договором має непогашену заборгованість, позивач подав даний позов про її стягнення з поручителя, який є відповідачем у справі.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 07.07.2020 позовні вимоги у справі залишено без задоволення з посиланням на те, що позивачем пропущено строки для пред`явлення вимог до поручителя.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 14.08.2020 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу до господарського суду Луганської області для розгляду в рамках провадження у справі №913/266/20 про банкрутство ПАТ «УКР/ІН/КОМ». Вказує, що 15.05.2020 відкрито провадження у господарській справі про банкрутство позивача, отже саме господарський суд в межах цієї справи має вирішувати всі майнові спори, стороною в яких є боржник ПАТ «УКР/ІН/КОМ». Скаржник посилається на висновки ВС у постановах від 26.02.2020 у справі №199/6577/16-ц, від 10.06.2020 у справі №640/20224/15-ц та від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Представник апелянта, за клопотання якого розгляд справи судом було призначено в режимі відео конференції, до місця її проведення не з`явився, просив розгляд справи відкласти на іншу дату, мотивуючи це тим, що працівники адвокатського об`єднання « Де Рігоре Юріс» з 19.10. 2020 перебувають в режимі «самоізоляції», однак жодного підтвердження цьому факту та час, до якого представник повинен перебувати на самоізоляції, визначений у встановленому законом порядку лікуючим лікарем, суду апеляційної інстанції не надав.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» 17 березня 2020 року №533-IX внесені до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» 23 вересня 1999 року №1105-XIV і пп. 5-1 ч. 1 ст.22 зазначеного Закону встановлений додатковий страховий випадок, за яким надається допомога по тимчасовій непрацездатності. Особливий порядок видачі листків непрацездатності під час карантину передбачено розділом 5 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ від 13.11.2001 р. № 455.

Згідно вказаний нормативних акутів вбачається, що працівники на самоізоляції повинні звернутися за оформленням листків непрацездатності. Лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що 11.09.2013 між ПАТ «Український інноваційний банк» (ПАТ «Укрінбанк») та ТОВ «Юнітранс-Агро» було укладено Кредитний договір №09-2013 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого ТОВ «Юнітранс-Агро» надано кредит в розмірі 925000,00 грн. на термін до 09.03.2015 включно зі сплатою процентів в розмірі 23% річних. За порушення кредитних зобов`язань позичальником в частині погашення заборгованості за кредитом передбачено нарахування пені.

26.12.2013 між ПАТ «Укрінбанк» та ТОВ «Юнітранс-Агро» укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №09-2013 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013.

12.02.2015 між ПАТ «Укрінбанк» та ТОВ «Юнітранс-Агро» укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору №09-2013 від 11.09.2013 , відповідно до умов якої Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 1293592,99 грн. на термін до 12.02.2018 включно зі сплатою процентів в розмірі 25% річних. Також було внесено зміни в назву Кредитного договору, а саме слово «відновлювальної» змінено на «не відновлювальної».

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №09-2013 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013, між ОСОБА_1 , як поручителем, та ПАТ «Український інноваційний банк», як кредитором, 12.02.2015 укладено Договір поруки №03-2015-1п.

Пунктом 1.1 Договору поруки передбачено, що Поручитель поручається перед Кредитором за виконання ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро», Позичальником, в повному обсязі зобов`язань по Кредитному договору №09-2013 про відкриття не відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013 з урахуванням додаткової угоди №1 від 26.12.2013, додаткової угоди №2 від 12.02.2015 до нього, та тих, що будуть укладені в майбутньому між Кредитором та Позичальником (далі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.2. Договору поруки Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з Позичальником відповідальність за невиконання (порушення) останнім зобов`язань за Кредитним договором.

Пунктом 2.1. Договору поруки передбачено, що Поручитель зобов`язаний самостійно контролювати виконання Позичальником умов Кредитного договору (своєчасне повернення Кредиту, сплату процентів за користування Кредитом, пені та інших платежів), для чого він має право звертатись до Кредитора за відповідною інформацією.

Згідно п.2.2. Договору поруки у випадку порушення Позичальником умов Кредитного договору: непогашення Позичальником Кредиту, процентів за користування Кредитом, пені та інших платежів в сумі та в строки, передбачені Кредитним договором, Поручитель зобов`язаний зробити це за Позичальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня порушення (невиконання, неповного виконання, неналежного виконання) Позичальником відповідних умов Кредитного договору.

Пунктом 2.3. Договору поруки встановлено, що у випадку, якщо Позичальник прострочив погашення Кредиту та здійснення інших платежів, передбачених Кредитним договором, Поручитель зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Також п. 2.4. Договору поруки встановлено, що при неперерахуванні коштів на рахунки Кредитора у вказаний в пункті 2.2. цього Договору строк, Кредитор має право пред`явити позов до Поручителя згідно з чинним законодавством України.

Пунктом 4.1 Договору поруки визначено, що договір діє до повного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором та Сторонами за цим Договором.

Пунктом 4.5 Договору поруки передбачає, що Договір припиняється у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Так як у позичальника за кредитним договором виникла заборгованість, банк пред`явив у цій справі позовні вимоги до поручителя про її погашення.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищенаведених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Крім того, п.6.2. Кредитного договору передбачено, що якщо виникла і триває подія невиконання зобов`язань, сума кредиту, нараховані проценти, а також інші суми, нараховані згідно з цим Договором, підлягають достроковому поверненню (сплаті), про що банк письмово повідомляє позичальника. Позичальник повинен сплатити зазначену в повідомленні суму протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання повідомлення. У випадку порушення зазначеного строку сплати, банк має право проводити будь-яку роботу щодо примусового стягнення боргу відповідно до чинного законодавства України, в т.ч. звернути стягнення на передане в заставу майно. З дати повного виконання зобов`язань позичальника за договором щодо повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів передбачених цим Договором, дія цього Договору припиняється.

Отже безпосередньо в Договорі про надання невідновлювальної кредитної лінії передбачені обставини при настанні яких умови договору змінюються та строк користування кредитом вважається таким, що сплив.

Згідно п. 5.3.2 Договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, комісії та інші платежі у порядку, визначеному пунктами 3.1, 3.4, 3.5, 3.6, 4.1 цього Договору. На вимогу Банку сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В пункті з Додаткової угоди №2 до Кредитного договору №09-2013 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013 викладено графік погашення кредиту, - у визначеному щомісячному розмірі, починаючи з березня 2015 року і з кінцевим терміном погашення 12.02.2018.

Згідно п.1.1 Договору поруки повернення кредиту має відбуватися шляхом щомісячних платежів кожного місяця згідно графіка визначеного Додатковою угодою №2 до Кредитного договору №09-2013 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013.

ПАТ «Укрінбанк» 20.11.2015 направлено повідомлення ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро» про порушення основного зобов`язання з вимогою виконати порушене зобов`язання у тридцяти денний строк, а саме погасити наявну заборгованість за кредитним договором №09-2013 від 11.09.2013 в повному обсязі.

Крім того листи з вимогою про дострокове повернення кредиту направлялись на адресу позичальника та поручителя Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Укрінбанк» 01.02.2016 за №784/0/2-16.

Таким чином із листопада 2015 року строк користування кредитом вважається таким, що сплив у повному обсязі, отже у позичальника ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро» та поручителя ОСОБА_1 виникло зобов`язання протягом десяти робочих днів погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеня).

Однак ні позичальник, ні поручитель даного обов`язку не виконали.

Вказівка у пункті 4.1. Договору поруки на те, що він діє до повного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором та сторонами за цим Договором, не свідчить про те, що цим договором встановлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Така актуальна правова позиція викладена ВСУ у постанові від 14.06.2017 у справі №6-1009цс17.

При цьому згідно ч.4 ст.559 ЦК України, в редакції на момент пред`явлення вимоги банком про погашення боргу, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Оскільки упродовж шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання, передбаченого п. 6.2 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії, ТОВ «Укрінком» не пред`явив вимоги до поручителя ОСОБА_1 , його порука за Договором від 12.02.2015 припинилася, про що вірно вказав суд першої інстанції в цій справі та що не ставиться під сумнів сторонами при її апеляційному перегляді.

Одночасно апеляційний суд відхиляє вказівку скаржника у справі на те, що вона має розглядатися у порядку господарського судочинства, так як 15.05.2020 відкрито провадження у господарській справі про банкрутство позивача, адже за правовим висновком ВП ВС від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи. Однак у даному випадку спір у цій цивільній справі стосується вимог, заявлених позивачем-банкрутом, а не до нього, що свідчить про помилковість суджень скаржника.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 07.07.2020 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 07.07.2020 у цивільній справі за позовом ПАТ «Українська Інноваційна Компанія» до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро», Арбітражний керуючий Новосельцев Володимир Петрович, про стягнення заборгованості за договором поруки залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 20.10.2020.

Суддя-доповідач

Судді