Справа №489/3078/19
Провадження №22-ц/812/687/20
У Х В А Л А

16 березня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Кушнірової Т.Б., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської області про визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2020 року задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської області про визначення місця проживання дітей.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, 02 березня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відстрочку сплати судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення по справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на отримання пенсії по інвалідності, яка є єдиним джерелом доходу та перевищує п`ять відсотків розміру отриманого річного доходу і складає 610 грн. 70 коп.

Відповідно частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон), який набрав чинності з 01 листопада 2011 року, із змінами та доповненнями станом на час подачі апеляційної скарги, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 вказаного Закону судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, розмір судового збору за подачу апеляційної скарги повинен становити 1152 грн. 60 коп. (вимога немайнового характеру).

Клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій

відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У пункті 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Як видно з довідки Головного управління ПФ України в Миколаївській області від 14 лютого 2020 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ ГУПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію по інвалідності (а.с.71).

Розмір отриманої ним пенсії, з урахуванням 50% відрахувань заборгованості по аліментам, складає в середньому 800 грн. на місяць.

Відомостей про отримання заявником інших джерел доходів матеріали справи не містять.

Наведене свідчить про скрутний матеріальний стан відповідача.

Враховуючи, що особа не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушення прав передбачених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на справедливий суд, клопотання Куц О.А. підлягає задоволенню на підставі ст. 136 ЦПК України.

Керуючись ст. 136 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату 1152 грн. 60 коп.судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2020 року до ухвалення судового рішення колегією суддів Миколаївського апеляційного суду у справі.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.Б. Кушнірова