ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/792/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2020 року про залишення скарги без розгляду,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Загородної Г.Л. (далі - державний виконавець).

ОСОБА_1 зазначила, що державним виконавцем здійснюється виконавче провадження №59184439 з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2019 року №686/22106/16ц про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 582 813 грн 71 коп. боргу. Постановою державного виконавця від 20 вересня 2019 року описано та накладено арешт на належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,30 га (кадастровий номер :25:003:0300), розташовану по АДРЕСА_1 , та призначену для ведення особистого селянського господарства. Ця постанова є незаконною, оскільки чинним законодавством встановлено мораторій на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, внаслідок чого державний виконавець не може звернути стягнення на землю заявниці.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд визнати незаконною та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20 вересня 2019 року, винесену державним виконавцем у виконавчому провадженні №59184439.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Суд виходив з того, що належним чином повідомлена заявниця повторно (27 листопада, 11 грудня 2019 року та 29 січня 2020 року) не з`явилась у судове засідання без поважних причин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу про задоволення скарги посилаючись на порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, а заявниця не була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Стягувач ОСОБА_2 і державний виконавець не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції при вирішенні питання щодо розгляду скарги на дії державного виконавця безпідставно застосував норми п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та не дотримався приписів ст. 450 ЦПК України.

У зв`язку з порушенням норм процесуального права оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Ухвалою суду першої інстанції від 10 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Справа призначалася до судового розгляду на 27 листопада, 11 грудня 2019 року та 29 січня 2020 року, проте заявниця ОСОБА_1 і стягувач ОСОБА_2 не з`явилися в судове засідання. Державний виконавець не прибула до суду 11 грудня 2019 року та 29 січня 2020 року.

Застосовані норми права

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Судовий контроль за виконанням судових рішень урегульовано нормами розділу VII ЦПК України (статті 447-453).

Частиною 1 статті 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Із положень ч. 2 ст. 223 ЦПК України слідує, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України регламентують дії суду у разі повторної неявки в судове засідання позивача під час розгляду справи у порядку позовного провадження.

Розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби врегульовано ст. 450 ЦПК України.

Указана норма передбачає скорочені строки та особливий порядок розгляду скарги у ході здійснення судового контролю за виконанням рішення. Зокрема, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, в тому числі особи, яка подала скаргу, за умови належного повідомлення їх про судове засідання, не перешкоджають розгляду скарги. При цьому можливість залишення судом скарги без розгляду через повторну неявку в судове засідання заявника не передбачена.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця без розгляду.

З матеріалів справи відомо, що 16 грудня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було направлено ОСОБА_1 повідомлення (судова повістка) про те, що розгляд справи відбудеться 29 січня 2020 року о 15 годині (день постановлення оскаржуваної ухвали).

Суд надіслав повістку на адресу фактичного місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

За повідомленням відділення зв`язку «Укрпошта» поштове відправлення ОСОБА_1 не вручено через відмову адресата від його одержання. Разом із тим, у цьому повідомленні не зазначено дату проставлення відмітки про відмову ОСОБА_1 отримати судову повістку.

Отже, в силу приписів ст. 128 ЦПК України ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про судове засідання, яке відбулося 29 січня 2020 року, внаслідок чого суд мав відкласти розгляд справи, а не вирішувати питання щодо залишення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця без розгляду.

3. Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому в силу ч. 1 ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК України питання щодо понесених ОСОБА_1 судових витрат за подання апеляційної скарги має бути вирішено судом першої інстанції при ухваленні судового рішення по суті скарги (п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2020 року про залишення скарги без розгляду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 6 травня 2020 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Мазурок О.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 81