Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4151/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частки квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 1/2 частки вартості автомобіля, який є спільним майном подружжя.

18.09.2020 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення зустрічного позову, яка була передана судді 21.09.2020 року, яка мотивована тим, що 20.11.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано транспортний засіб легковий автомобіль універсал-В, сірого кольору, марки HYUNDAI IX35, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску. Відповідач не визнає за нею право спільної сумісної власності на зазначений автомобіль та не бажає сплатити їй грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля у розмірі 180 840,00 грн. Крім того, в судовому засіданні 11.09.2020 року представник відповідача зазначила, що спірний автомобіль вже продано відповідачем, що суперечить відповіді Начальника регіонального сервісного центру МВС України в Київській області, в якій зазначено, що на даний час колісно-транспортний засіб - легковий автомобіль універсал-В, сірого кольору, марки HYUNDAI IX35, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску зареєстровано за власником ОСОБА_2 . З огляду на вказані обставини, вбачаються реальні наміри відповідача за зустрічним позовом продати спірний автомобіль без згоди позивачки за зустрічним позовом, що в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. А тому, просить суд вжити заходів забезпечення зустрічного позову цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частки квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 1/2 частки вартості автомобіля, який є спільним майном подружжя, а саме накласти арешт на транспортний засіб легковий автомобіль універсал-В, сірого кольору, марки HYUNDAI IX35, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно вимог ч.2ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» позови майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, між сторонами виник спір майнового характеру, і позивачкою заявлено вимогу про накладення арешту на транспортний засіб легковий автомобіль універсал-В, сірого кольору, марки HYUNDAI IX35, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску.

Разом з тим, в підтвердження права власності на транспортний засіб ОСОБА_2 , заявниця надає відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області (філія ГСЦ МВС) від 14.08.2020 року №31/10-859, в якій дані про реєстрацію транспортного засобу та рік випуску транспортного засобу відмінні від даних спірного автомобіля. Зокрема у відповіді зазначено, що станом на 13 серпня 2020 року, за гр. ОСОБА_2 , 02.11.2019 на підставі посвідчення митниці зареєстровано транспортний засіб «HYUNDAI IX35» 2010 року випуску.

Крім того, в заяві заявниця вказує, що в судовому засіданні представник ОСОБА_2 зазначила, що транспортний засіб марки HYUNDAI IX35, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску, було відчужено на користь третіх осіб.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже, позивачкою не надано належних та допустимих доказів в підтвердження права власності на транспортний засіб відповідачу ОСОБА_2 , що унеможливлює накладення на нього арешту, оскільки існує реальна ймовірність порушення прав інших осіб, які не є сторонами справи.

Дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи відсутність доказів належності автомобіля ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяБ. І. Кошель