ЄУН №337/993/20
Провадження №2-о/337/51/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Хортицький районний суду м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Шелудько О.О

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2020р. заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у шлюбі з 30.06.1984р. по час смерті. Оскільки пенсія чоловіка була більша за розміром і основним джерелом доходу їх родини, після смерті чоловіка вона забажала переоформити пенсію за віком на пенсію по втраті годувальника. Однак для призначення такої пенсії їй потрібно надати довідку з місця проживання на підтвердження факту постійного проживання з померлим чоловіком на час його смерті. Однак, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 . вона була зареєстрована та фактично мешкала кв. АДРЕСА_1 , а її чоловік ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , хоча фактично проживав разом з нею. На момент смерті чоловіка вони мешкали однією сім`єю, вели спільне господарство.

Просить встановити факт постійного її проживання разом з чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день його смерті за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги повністю, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що з 30.06.1984 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в Хортицькому районі м.Запоріжжя (арк.10).

Згідно копії паспорту заявниці та довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 12.03.2020р., ОСОБА_1 з 06.05.1997 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (арк.7, 14).

Згідно з актом про проживання від 13.03.2020р., складеним мешканцями будинку АДРЕСА_4 та затвердженим головою управління ОСББ «Добробут-18» ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , 1963 р.н., проживав в квартирі АДРЕСА_1 з 06.05.1997 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дружиною ОСОБА_1 (арк.13).

Згідно з довідкою ГУ ПФУ в Запорізькій області №1575 2750 9750 1500/1189 від 12.03.2020р., ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м.Запоріжжя та отримує пенсію за віком, розмір якої в лютому 2020 року складав 2529,42 грн. (арк.11).

Згідно з довідкою ГУ ПФУ в Запорізькій області №7395 9338 9783 7310/1190 від 12.03.2020р., ОСОБА_2 перебував на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м.Запоріжжя та отримував пенсію за віком, розмір якої в лютому 2020 року складав 7512,64 грн. (арк.12).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є троюрідною сестрою заявниці, знає родину ОСОБА_1 тривалий час, також понад 40 років вони є сусідами, мешкають на одному поверсі в будинку АДРЕСА_4 , постійно та тісно спілкуються. Їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - це чоловік та дружина, вони мешкали однією родиною в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , вели спільне господарство, піклувались один про одного, працювали та були пенсіонерами, пенсія ОСОБА_2 була більшою.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд вправі встановити юридичний факт, якщо від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, факт спільного проживання та факт перебування на утриманні.

Згідно з п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ст.3 вказаного Закону місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація місця проживання - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з положеннями ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозв`язку, з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд приходить до такого висновку, виходячи з того, що вказані особи тривалий час були подружжям, фактично мешкали разом за вказаною адресою, вели спільне господарство, мали спільний організований побут, спільний бюджет, піклувалися та дбали один про одного. Ці дії носили постійний та систематичний характер.

Також судом встановлено, що заявниця є особою непрацездатного віку, отримує пенсію за віком, розмір якої останнім часом становив 2529,42 грн. Її померлий чоловік був пенсіонером та отримував пенсію за віком, розмір його пенсії в останній місяць перед смертю становив 7512,64 грн.

Отже, пенсія чоловіка була основним і постійним джерелом засобів існування родини, після смерті чоловіка заявниця втратила це джерело і за законом має право на пенсію по втраті годувальника.

Вказаний факт підтверджується наданими суду письмовими доказами - свідоцтвом про одруження, про смерть, копією паспорту заявниці, довідками УПФУ про розмір пенсії, а також поясненнями заявниці та свідків.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, вони узгоджуються між собою, тому суд приймає їх за основу при постановленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявниця, суду не надано.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на отримання пенсії по втраті годувальника. Встановити цей факт в позасудовому порядку вона не має можливості. Спір про право в даному випадку суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, вказану заяву слід задовольнити повністю.

Повний текст рішення виготовлено 13.05.2020 року.

Керуючись ст.2, 4, 5, 76-82, 89, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, ст.29 ЦК України, ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В.Сидорова