КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Шкірай М.І.
Номер провадження № 22-ц/824/7980/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із вказаною позовною заявою, відповідно до якої просив стягнути з ТОВ «Нова Пошта» на його користь 3000 грн оголошеної вартості відправлення, вартість провізної плати - 381 грн, а також штраф у розмірі 7269 грн. Окрім того, ОСОБА_1 також просив стягнути на його користь з ТОВ «Нова Пошта» понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн та витрати на правничу допомогу - 6000 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 05 квітня 2019 року позивач звернувся до відповідача з метою перевезення вантажу - доставки посилки з м. Харків в м.Кропивницький, експрес-накладна № 9093. Вантаж був кількістю 2 місця, заявленою вагою 15 кг, оголошеною вартістю 30000 грн, з описом відправлення «Інше:фари цілі, автомобільні, 2 штуки», проте при отриманні товару було виявлено пошкодження вантажу, що засвідчено актом від 06 квітня 2019 року.

Вказано, що 09 квітня 2019 року позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування вартості відправлення в розмірі 30 381 грн з урахуванням оголошеної вартості відправлення - 30000 грн. та вартості провізної плати - 381 грн.

Листом ТОВ «Нова Пошта» від 22 квітня 2019 року було повідомлено про визнання вини у пошкодженні товару, однак було запропоновано компенсацію у розмірі 30 % від оголошеної вартості - 9381 грн та вартість провізної плати - 381 грн.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Нова Пошта» на користь ОСОБА_1 оголошену вартість відправлення у розмірі 3 000 грн, вартість провізної плати у розмірі 381 грн, штраф у розмірі 7269 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 6 000 грн, а також судовий збір - 768,40 грн, а всього 17 418,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача 30 000 грн оголошеної вартості відправлення та 381 грн вартості провізної плати, а також 7269 грн штрафу.

ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення його позовних вимог, допустив технічну помилку, оскільки задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі в частині стягнення оголошеної вартості відправлення (30 000 грн) стягнув в цій частині лише 3000 грн.

У зв`язку із вказаним позивач був змушений звернутись до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, проте ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року вказану заяву залишено без задоволення.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції було порушено строки розгляду справи, що призвело до пропуску строку на апеляційне оскарження та, цим самим, породило тяганину та непорозуміння в розгляді спору.

В апеляційній скарзі зазначено, що відповідач визнав свою вину у неналежному виконанні свого обов`язку з надання послуг перевезення, проте відшкодувати завдані позивачеві збитки у розмірі 30 000 грн погоджується лише у розмірі 30%, що й стало головною підставою для звернення до суду за захистом порушеного права з ціною позову у загальному розмірі 37 650 грн.

Вказано, що в прохальній частині позову позивачем було помилково вказано 3000 грн замість 30 000 грн оголошеної вартості відправлення. В розрахунках штрафу, з яким погоджувався й суд першої інстанції, позивач виходив саме із суми в 30 000 грн, що є додатковим підтвердженням того, що позивач наполягав на відшкодування саме вказаного розміру пошкодженого товару.

Таким чином, на думку апелянта, суд першої інстанції, встановивши порушення права позивача, мав поновити його у повному обсязі та стягнути 30 000 грн. оголошеної вартості відправлення, а не безпідставно зменшити його на 27 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив змінити рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року за яким додатково стягнути з ТОВ «Нова Пошта» на користь ОСОБА_1 30 000 грн. оголошеної вартості відправлення, в іншій частині судове рішення залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував своє рішення тим, що позивачем належними та допустимими доказами було доведено правомірність заявлених вимог. Окрім того, відповідач по справі заявлені вимоги визнавав, а тому суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки позивач просить стягнути з відповідача 3000 грн, а останній їх визнає, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Також вказано, що задоволенню підлягають й позовні вимоги щодо відшкодування розміру штрафу - 7269 грн, а також понесені витрати з оплати правової допомоги та сплати судового збору.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивачем було замовлено послуги перевезення, яка відповідачем надавалась за публічним договором ТОВ «Нова Пошта» та за умовами надання послуг опублікованих на офіційному сайті (https://novaposhta.ua).

Вказаний факт визнається сторонами та не заперечується.

Відповідно до експрес-накладної №9093 від 04 квітня 2019 року ОСОБА_2 було передано ТОВ «Нова пошта» у м. Харків для відправлення товар, кількість місць 2, об`ємною вагою 15 кг. З описом: «Інше: фари, цілі» на адресу м. Кропивницький, відділення №1, оголошеною вартістю 30 000 гривень (а.с.8).

Відповідно до акту приймання-передачі від 06 квітня 2019 року о 14 год. 00 хв. до експрес-накладної №9093 вказано, що вид упаковки обрешетування, заводські коробки 2 шт., стан зовнішньої упаковки - тип - нова, стан - цілий, стан додаткової упаковки: тип-нова, стан-розірвана, стан вмісту відправлення на фарах відламано пластикові комплектації, коробки чимось вдарено на фото, спеціальне маркування «Обережно крихке!» - є, огляд здійснюється в момент отримання відправлення. Замовник одержав повністю відправлення (а.с.5).

В подальшому, 09 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав претензію про відшкодування йому вартості відправлення в розмірі 30381 грн, що відповідає оголошеній вартості вантажу та вартості відправлення.

22 квітня 2019 року за вих. №4872 ТОВ «Нова Пошта» надано ОСОБА_1 відповідь на претензію, в якій зазначено, що пропонує компенсацію за вантаж, який під час перевезення було пошкоджено, що зафіксовано в акті приймання-передачі від 06 квітня 2019 року, у розмірі 30 % від оголошеної вартості 9 381 грн та вартість провізної плати 381 грн (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Відповідно до положень ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Таким чином, факт укладення договору перевезення ватажу було підтверджено наданою експрес-накладною №9093 від 04 квітня 2019 року.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (стаття 920 ЦК України).

Окрім того, стаття 924 ЦК України передбачає, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Так, позивачем було надано акт приймання-передачі від 06 квітня 2019 року о 14 год. 00 хв. до експрес-накладної №9093 відповідно до якого вказано, що вид упаковки обрешетування, заводські коробки 2 шт., стан зовнішньої упаковки - тип - нова, стан - цілий, стан додаткової упаковки: тип-нова, стан-розірвана, стан вмісту відправлення на фарах відламано пластикові комплектації, коробки чимось вдарено на фото, спеціальне маркування «Обережно крихке!» - є, огляд здійснюється в момент отримання відправлення. Замовник одержав повністю відправлення (а.с.5).

Таким чином, відповідач підтвердив, що дійсно було пошкоджено вміст його відправлення з оголошеною вартість 30 000 грн.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд безпідставно зменшив суму, яку він просив стягнути, на 27 000 грн й стягнув 3 000 грн, замість 30 000 грн оголошеної вартості відправлення.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами першою та третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд

Так, з поданої позовної вбачається, що ОСОБА_1 просив стягнути саме 3000 грн, а не 30 000 грн оголошеної вартості відправлення, хоч і мотивував свої позовні вимоги виходячи із суми в 30 000 грн.

Таким чином, вказані доводи апелянта про неправильну визначену суму стягнень судом першої інстанції апеляційним судом відхиляються, оскільки особа на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, а тому, суд першої інстанції, задовольняючи в цій частині позовні вимоги на суму в 3000 грн діяв в межах позовних вимог ОСОБА_1 та у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому вважає дане рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що повинна бути залишена без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв