Справа № 461/2093/20
Провадження № 4-с/461/19/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.,

секретар судового засідання Скаб В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Юрія Андрійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

05 березня 2020 року Галицька районна адміністрації Львівської міської ради звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А., в якій просила поновити пропущений строк на оскарження постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А. про закінчення виконавчого провадження від 12.09.2018 року, визнати неправомірними дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А. щодо винесення постанови ВП №56425569 від 12.09.2018 року про закінчення виконавчого провадження та постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А. у виконавчому провадженні ВП №56425569 від 12.09.2018 року скасувати.

Обґрунтовуючи скаргу, покликається на те, що 07.02.2017 року Галицьким районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи ЛКП «Старий Львів»,? Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_3 , Громадська організація «Правозахисний центр імені генерала УНР В.Сікевича», ОСОБА_4 про приведення квартири до попереднього стану, яким позов задоволено. 28.04.2017 року Галицькою районною адміністрацією ЛМР скеровано виконавчі листи до Галицького ВДВС м. Львів на виконання. Після неодноразових звернень Галицької районної адміністрації ЛМР до Галицького ВДВС м. Львів з проханням проінформувати про хід виконавчого провадження, 11.01.2018 року на адресу районної адміністрації надійшов лист начальника Галицького ВДВС м. Львів з додатками: копіями повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, скерованого начальнику Галицького відділу поліції, щодо боржників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 16.05.2018 року Галицькою районною адміністрацією ЛМР скеровано виконавчі листи, видані 16.04.2018 Галицьким районним судом м. Львова у справі №461/3540/13-ц про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 співвласників квартири АДРЕСА_1 за власні кошти привести квартиру АДРЕСА_2 до попереднього стану, а саме: в житловій кімнаті відновити демонтовану перегородку і пічку та віконний проріз на місці самовільно влаштованого дверного прорізу зі сторони головного фасаду будинку АДРЕСА_3 , демонтувати самовільно встановлену перегородку в кухні до Галицького ВДВС м. Львів на виконання. Протягом тривалого часу на адресу Галицької районної адміністрації ЛМР не надходило жодної інформації щодо виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2017 року. 25.02.2020 року на засіданні у Львівському апеляційному суді на розгляді апеляційної скарги Галицької районної адміністрації ЛМР на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13.11.2019 року у справі №461/3540/13-ц, представником ОСОБА_5 повідомлено, що державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Марчишин Юрієм Андрійовичем 12.09.2018 року прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до вищевказаної постанови виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №461/3540/13-ц виданий 16.04.2018 року Галицьким районним судом м.Львова, закрито. Про вказану постанову Галицька районна адміністрація ЛМР інформації жодної не мала. Вважає дану постанову такою, що винесена державним виконавцем з порушенням норм закону.

Ухвалою суду від 09 квітня 2020 року залучено до участі у розгляді справі в якості заінтересованих осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Представник Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення судового засідання, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми для повного та всебічного розгляду скарги та прийняття рішення.

Держаний виконавець в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заінтересовані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

На підставі ч.2 ст.450 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності державного виконавця та заінтересованих осіб на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми для повного та всебічного розгляду скарги та прийняття рішення.

Позиція суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, а відтак скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Щодо строку звернення до суду із скаргою.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час звернення з даною скаргою (далі ЦПК України 2004 року), передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини першої, другої статті 385 ЦПК України 2004 року скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин (частина перша статті 72, частина перша статті 73 ЦПК України 2004 року).

05 березня 2020 року голова Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Зозуля А. подав суду скаргу в якій просив поновити пропущений строк на оскарження постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А. про закінчення виконавчого провадження від 12.09.2018 року, мотивуючи тим, що державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Марчишин Юрієм Андрійовичем не надіслано на адресу Галицької районної адміністрації ЛМР копії оскаржуваної постанови, чим самим порушено право районної адміністрації як стягувача у даному виконавчому провадженні.

Таким чином, вважаю, поновити пропущений строк на оскарження постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А. про закінчення виконавчого провадження від 12.09.2018 року.

Розгляд скарги по суті.

Судом встановлено, що у провадженні Галицького районного суду міста Львова перебувала справа № 461/3540/13-ц за позовом за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи ЛКП «Старий Львів»,? Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_3 , Громадська організація «Правозахисний центр імені генерала УНР В.Сікевича», ОСОБА_4 про приведення квартири до попереднього стану.

29.02.2016 року Галицьким районним судом м. Львова постановлено ухвалу про забезпечення позову у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи ЛКП «Старий Львів», Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_3 , Громадська організація «Правозахисний центр імені генерала УНР В.Сікевича», ОСОБА_4 про приведення квартири до попереднього стану. Вказаною ухвалою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) вчиняти будь-які дії (зносити, змінювати, замінювати, проводити ремонт, перепланування, переобладнання, будівельні роботи та інші дії) щодо квартири АДРЕСА_1 до набрання чинності рішенням у справі.

07.02.2017 року Галицьким районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи ЛКП «Старий Львів», Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_3 , Громадська організація «Правозахисний центр імені генерала УНР В.Сікевича», ОСОБА_4 про приведення квартири до попереднього стану, яким позов задоволено.

28.04.2017 року Галицькою районною адміністрацією ЛМР скеровано виконавчі листи до Галицького ВДВС м. Львів на виконання.

11.01.2018 року на адресу районної адміністрації надійшов лист начальника Галицького ВДВС м.Львів з додатками: копіями повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, скерованого начальнику Галицького відділу поліції, щодо боржників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

16.05.2018 року Галицькою районною адміністрацією ЛМР скеровано виконавчі листи, видані 16.04.2018 Галицьким районним судом м. Львова у справі №461/3540/13- ц про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 співвласників квартири АДРЕСА_2 за власні кошти привести квартиру АДРЕСА_2 до попереднього стану, а саме: в житловій кімнаті відновити демонтовану перегородку і пічку та віконний проріз на місці самовільно влаштованого дверного прорізу зі сторони головного фасаду будинку АДРЕСА_3 , демонтувати самовільно встановлену перегородку в кухні до Галицького ВДВС м. Львів на виконання.

12.09.2018 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Марчишин Юрієм Андрійовичем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.11 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

У відповідності до ч.3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною 1 ст. 13 цього Закону передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 447, 450-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

скаргу задовольнити.

Поновити пропущений строк на оскарження постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А. про закінчення виконавчого провадження від 12.09.2018 року.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А. щодо винесення постанови ВП №56425569 від 12.09.2018 року про закінчення виконавчого провадження.

Постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Ю.А. у виконавчому провадженні ВП №56425569 від 12.09.2018 року - скасувати.

Зобов`язати уповноважену особу Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)вирішити питання про відновлення виконавчого провадження №56425569 та вжити заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 лютого 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Волоско І.Р.