Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2020 Справа №607/27495/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

учасників справи

позивач ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Стецюк Ю . О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Агропромислового підприємства «Агропродсервіс» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного Агропромислового підприємства «Агропродсервіс» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Позивач обґрунтовує позов тим, що він 02.03.2018 був прийнятий на роботу у ПАП «Агропродсервіс» на посаду тракториста. 22.10.2019 він написав заяву про звільнення за власним бажанням із займаної посади з 04.11.2019. Причиною для звільнення стало намагання посадових осіб відповідача змусити його безпідставно відшкодувати ремонт трактора, який отримав механічні пошкодження у ДТП, в якому він був учасником. Після написання заяви про звільнення він до 04.11.2019 (два тижні як це передбачено п.1 ст. 38 КЗпП України сумлінно продовжував працювати (виконував відновлювані роботи пошкодженого у ДТП трактора у с. Кривчики Збаразького району Тернопільської області за погодженням із посадовими особами Відповідача). Разом з цим, 04.11.2019 відповідач звільнив його на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за начебто прогули на підставі наказу від 04.11.2019. №270-к. Крім того, посадові особи відповідача змусили його написати письмове пояснення проте, що він не виходив на роботу за сімейними обставинами. Також звільнення його відбулося без згоди первинної профспілкової організації.

У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач з врахуванням уточнених позовних вимог просить позов задовольнити та визнати незаконним та скасувати наказ Приватного Агропромислового підприємства «Агропродсервіс» від 04.11.2019 №270-к про звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на роботі в Приватного Агропромислового підприємства «Агропродсервіс» на посаді тракториста з 05.11.2019; стягнути з Приватного Агропромислового підприємства «Агропродсервіс» на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн..

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач подав відзив на позов у якому позовні вимоги не визнав повністю і заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Виходячи з того, що 02.03.2018 ОСОБА_1 прийнятий на роботу трактористом в ПАП «Агропродсервіс». ОСОБА_1 28 вересня 2019 року, о 22 год. 05 хв. на автодорозі Семиківці- ІІідруда керував самохідним навантажувачем очищувачем марки «Holmer», не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу з кюветом скоїв з`їзд в кювет внаслідок ДТП, після чого самохідний навантажувач - отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 13.1, 2.3 «б» ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Власником навантажувача-очищувача HOLMER TERRA FELIS TF2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ПАП «Агропродсервіс».

22.10.2019 позивач написав заяву про звільнення за власним бажанням із займаної посади тракториста з 04.11.2019 року. Директором ПАП «Агропродсервіс» Карачкою Іваном Володимировичем на заяві вх. № 1999 від 22.10.2019 року накладено резолюцію: «звільнити згідно законодавства з відпрацюванням 14 (чотирнадцять) календарних днів. Дата: 22.10.2019р. Підпис ». Згідно поданої заяви про звільнення ОСОБА_1 мав би відпрацювати до 05.11.2019. Проте починаючи з 23.10.2019 року позивач перестав з`являтися на роботу та виконувати ввірені йому завдання. 23.10.2019 в телефонному режимі ОСОБА_1 (тел. НОМЕР_2 , що зазначений в особовій справі працівника повідомив безпосередньому керівнику заступнику директора ОСОБА_15 , що на роботу з`явитися не зможе, а пояснення причин відсутності на роботі надасть після виходу на роботу.

У зв`язку із відсутністю працівника, ОСОБА_15 звернувся із доповідною запискою від 23.10.2019 року до директора. За резолюцією директора ПАП «Агропродсервіс» Карачки І .В., комісією в складі заступника директора ОСОБА_15, начальника відділу кадрів Буніна Руслана Георгійовича, інспектора служби безпеки ОСОБА_9 складений акт про відсутність працівника на робочому місці від 23.10.2019. Відсутність працівника на роботі 23.10.2019, 24.10.2019, 25.10.2019, 26.10.2019, 28.10.2019, 29.10.2019, 30.10.2019, 31.10.2019, 01.11.2019, 02.11.2019, 04.11.2019 оформлено доповідними записками та актами про відсутність на роботі. Також ОСОБА_15. спілкувався з трактористом ОСОБА_1 по мобільному телефону 02.11.2019, який повідомив, що пояснення причин відсутності на роботі з 23 жовтня надасть в понеділок 04.11.2019. Відповідачем від ОСОБА_1 були відібрані письмові пояснення причин відсутності на роботі написані ним власноручно, в яких вказано, що «позивач не з з`являвся на роботі з 23.10.2019 по 4.11.2019 у зв`язку з сімейними обставинами». Керівництво ПАП «Агропродсервіс» про поважні причини своєї відсутності позивач не повідомляв, жодних заяв, листів, повідомлень за вказаний період на адресу ПАП «Агропродсервіс» не надходило.

Такі причини не з`явлення на роботу в період 23.10.2019. - 04.11.2019. комісія в складі заступника директора ОСОБА_15, начальника відділу кадрів Буніна Руслана Георгійовича, інспектора служби безпеки ОСОБА_9 та директор визнали неповажними та директором Карачкою І.В. прийнято рішення про вчинення працівником дисциплінарного проступку, та накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за прогул 04 листопада 2019 року (п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). Звільнення працівника оформлено наказом директора № 270 від 04.11.2019 року, про що ознайомлено ОСОБА_1 під розписку. В день звільнення проведено розрахунок та видано трудову книжку, що підтверджується записом в Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них.

Позивач зазначає в позовній заяві, що після написання заяви про звільнення проводив ремонт трактора після ДТП у с. Кривчики Збаразького району Тернопільської області за погодженням із посадовими особами Відповідача. Такі доводи позивача не відповідають дійсності. Оскільки 30 вересня 2019 року пошкоджений навантажувач-очищувач HOLMER TERRA FELIS TF2, р. н. НОМЕР_1 , завезений автомобілем ДАФ 8891 на територію підприємства в с. Настасів Тернопілвського району Тернопільської області. В період з 30 вересня 2019 року по сьогодні в пошкодженому стані навантажувач-очищувач знаходиться на території підприємства в с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області. Протягом вказаного періоду з території підприємства навантажувач-очищувач не виїжджав, що підтверджується довідкою вих. № 10 від 02.01.2020 року та записом в Журналі обліку в`їзду (виїзду) транспортних засобів ПАП «Агропродсервіс». Керівництвом ПАП «Агропродсервіс» не давалось жодних доручень ОСОБА_1 на проведення ремонту навантажувача-очищувача за межами території підприємства в с. Настасів Тернопільського району.

Позивач в позові вказує на статтю 43 КЗпПУ, згідно вимог якої, розірвання трудового договору з підстави передбаченої п. 2-5 статті 40 Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Інформація про те, що в ПАП «Агрпродсервіс» функціонує виборний орган (профспілковий представник), первинної профспілкової організації є надуманою позивачем та не підкріплена жодними доказами. В ПАП «Агропродсервіс» не має первинної профспілкової організації і жодних рішень про її створення не приймалося ні загальними зборами учасників, ні виконавчим органом підприємства. А тому, рішення про звільнення ОСОБА_1 з роботи приймалося керуючись статтею 43-1 КЗпПУ, згідно якої, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема, звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації.

Позивачем заявлено до стягнення моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. оскільки, на думку позивача, незаконне звільнення спричинило йому моральні страждання, однак звільнення було законне тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник Приватного Агропромислового підприємства «Агропродсервіс» у судовому засіданні підтримав відзив на позов та просить у задоволенні позову відмовити.

Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався.

При розгляді справи судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Судом встановлено, що 02 березня 2018 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу трактористом в ПАП «Агропродсервіс» згідно наказу (розпорядження) № 50к від 02.03.2018. Із даним наказом під розписку ознайомлений позивач 02.03.2018 року.

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2019 року в справі № 606/2602/19, яка змінена постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 січня 2020 року, ОСОБА_1 28 вересня 2019 року, о 22 год. 05 хв. на автодорозі Семиківці - ІІідруда керував самохідним навантажувачем очищувачем марки «Holmer», не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу з кюветом скоїв з`їзд в кювет внаслідок ДТП, після чого самохідний навантажувач - отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. п. 13.1, 2.3 «б» ПДР України, за що ОСОБА_1 визнано винним та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Власником навантажувача-очищувача HOLMER TERRA FELIS TF2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ПАП «Агропродсервіс», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини від 07.09.2017 року серії НОМЕР_3 .

22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 написав заяву про звільнення за власним бажанням із займаної посади тракториста з 04.11.2019 року. Директором ПАП «Агропродсервіс» Карачкою Іваном Володимировичем на заяві вх. № 1999 від 22.10.2019 накладено резолюцію: «звільнити згідно законодавства з відпрацюванням 14 (чотирнадцять) календарних днів. Дата: 22.10.2019р. Підпис».

ОСОБА_15 звертався із доповідними записками до директора ПАП «Агропродсервіс», проте що тракторист машинного-тракторного парку ПАП «Агропродсервіс», ОСОБА_1 , не з`явився на роботу з 23.10.2019 по 04.11.2019.

Працівниками ПАП «Агропродсервіс» складено акти про відсутність працівника на робочому місці з 23.10.2019 по 04.11.2019.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 не з`явився на роботі у зв`язку з сімейними обставинами, про що його керівництво було повідомлене.

Наказом ПАП «Агропродсервіс» №270 від 04 листопада 2019 року про припинення трудового договору (контракту), звільнено 04 листопада 2019 ОСОБА_1 з посади тракториста за п. 4. Ст.. 40 КЗпП України за прогул, підстава доповідні записки, акти про відсутність на робочому місці за 23.10.2019 по 04.11.2019.

ОСОБА_1 копію наказу про звільнення та трудову книжку отримав 04.11.2019.

Відповідно до довідки №ПС000000032 від 10.02.2020 ПАП «Агропродсервіс» та розрахунку середньоденної заробітної плати, ОСОБА_1 виплачено заробітну плату до листопада 2019 року, зокрема 8 робочих днів за жовтень 2019 і його середнього денна заробітна плата становить 1 074,99 грн.

Посилання позивача на ті обставини, що відповідачем не було отримано згоди первинної профспілкової організації, суд зазначає, що позивачем не подано доказів, що в ПАП «Агропродсервіс» створена та функціонує первинна профспілкова організація, а тому відповідно до ст. 43-1 КзпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках: звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з наступними змінами), роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Таким чином, крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення з роботи є встановлення поважності причин відсутності.

Законодавством не визначено переліку обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин. Тому вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі звільненого за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази із числа передбачених ст.76 ЦПК України.

Звільнення за прогул є дисциплінарним стягненням і повинно здійснюватися із додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень. Статті 147 та 149 КЗпП України надають право обирати вид стягнення, яке підлягає застосуванню до працівника, який допустив прогул - догану або звільнення. При цьому необхідно враховувати наступні обставини: 1) ступінь тяжкості вчиненого проступку; 2) заподіяну порушенням шкоду; 3) обставини, за яких вчинено прогул; 4) попередній досвід роботи працівника.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення і не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку - останнього дня прогулу.

Якщо працівник вчинив прогул, а після прогулу знову приступив до роботи, і на дату видання наказу про звільнення продовжує працювати, дата звільнення визначається таким чином, щоб у день звільнення (останній день роботи), відповідно до вимог ст.116 КЗпП України, з працівником був проведений повний розрахунок та видана належним чином оформлена трудова книжка.

Судом встановлено, що позивача звільнено з роботи за прогул 04 листопада 2019 року з дотриманням процедури, встановленої законом. Зокрема, факт прогулу позивача засвідчено доповідними записками ОСОБА_15 та складеними акти працівниками ПАП «Агропродсервіс» про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці з 23.10.2019 по 04.11.2019, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що він не з`явився на роботі у зв`язку з сімейними обставинами, про що його керівництво було повідомлене.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він являється безпосереднім керівником ОСОБА_1 , який не з`являвся на роботу в ПАП «Агропродсервіс» з 23.10.2019 по 04.11.2019, на його телефонні дзвінки йому ОСОБА_1 повідомив, що надасть пояснення після виходу на роботу. Будь-яких доручень на виконання робіт, в тому числі ремонт навантажувача - очищувача за межі території він не давав. Також навантажувач - очищувач марки « Holmer » знаходиться в пошкодженому стані на території підприємства ПАП «Агропродсервіс» в с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області та з території підприємства не виїжджав. Будь-яких ремонтних робіт не було проведено, в тому числі кабіни навантажувача - очищувача марки « Holmer ».

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 суду пояснили, що навантажувач - очищувач знаходиться в пошкодженому стані, обмотаний плівкою на території підприємства ПАП «Агропродсервіс». Будь-яких ремонтних робіт кабіни навантажувача - очищувача не було проведено.

Також відповідно до довідки №10 від 02.01.2020 та журналу обліку в`їзду (виїзду) транспортних засобів ПАП «Агропродсервіс», навантажувач - очищувач марки «Holmer» з 30.09.2019 по 02.01.2020 в пошкодженому стані знаходиться в пошкодженому стані на території підприємства ПАП «Агропродсервіс» в с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області та з території підприємства не виїжджав.

Наведене свідчить про те, що в роботодавця були законні підстави для звільнення позивача про що надав суду належні та допустимі докази винного вчинення працівником ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що відповідає змісту ч.2 п.b ст. 9 Конвенції МОП №158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року (тягар доведення наявності законної підстави для звільнення лежить на роботодавцеві).

Щодо поважності причин відсутності позивача на робочому місці з 23.10.2019 по 04.11.2019, суд виходить з того, що ОСОБА_1 не довів суду наявності таких обставин. Зокрема в пояснюючій записці від 04 листопада 2019 року останній зазначив, що не з`явився на роботі у зв`язку з сімейними обставинами, про що його керівництво було повідомлене.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 суду пояснили, що ОСОБА_1 було привезено в кінці жовтня 2019 року дах кабіни транспортного засобу, яку вони допомагали розвантажувати та ремонтувати до початку листопада. Привозила і забирала кабіну транспортний засіб вантажний автомобіль з ПАП «Агропродсервісу». Матеріали на ремонт кабіни купляв ОСОБА_1 . Також ОСОБА_14 допомагав обмотувати плівкою.

Суд зазначає, що показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та власними поясненнями ОСОБА_1 не підтверджують факту поважності причин відсутності на робочому місці, оскільки ОСОБА_1 не довів суду, що він з 23.10.2019 по 04.11.2019 виконував доручення безпосереднього керівника з приводу ремонту навантажувача - очищувача.

Крім цього позивач не підтвердив будь-якими належними та допустимими доказами про здійсненні роботи з приводу відновлення навантажувача - очищувача марки «Holmer», придбання матеріалів тощо.

Врахувавши вищевказані обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позивач був звільнений з роботи відповідачем з дотриманням вимог чинного трудового законодавства, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного Агропромислового підприємства «Агропродсервіс» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, у зв`язку з їх безпідставністю.

Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Згідно частин 1, 6, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає, що судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 40, 49-2, 43,43-1, 235, 247, 237-1 КЗпП України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного Агропромислового підприємства «Агропродсервіс» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с. Лози Збаразького району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Приватного Агропромислового підприємства «Агропродсервіс», місцезнаходження: с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30356854.

Повний рішення суду складено 18 травня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко