У Х В А Л А

16 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 336/394/19

провадження № 61-9356ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 травня 2020 року в цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Запорізьке бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради, третя особа - Департамент охорони здоров`я Запорізької обласної адміністрації, про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 06 травня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

20 червня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 травня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання виправленої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити інші підстави касаційного оскарження, їх правове обґрунтування.

У серпні 2020 року від скаржника надійшла виправлена касаційна скарга з зазначенням підстав для касаційного оскарження.

Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_1 посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає про необхідність відступлення від правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 27 березня 2019 року у справі №755/3495/16-ц та від 20 січня 2020 року у справі №451/706/18.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Диспозиція пункту другого частини другої статті 389 ЦПК України передбачає оскарження судових рішень в касаційному порядку за умови доцільності відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Скаржник на вказану умову не звернула увагу, відтак не в повній мірі мотивувала доцільність відступлення від правових висновків Верховного Суду, оскільки не зазначила, з приводу застосування яких норм права висловлені правові висновки, від яких вона просить відступити, та які норми права на думку скаржника слід врахувати суду, вирішуючи питання про доцільність відступлення від попереднього правового висновку Верховного Суду.

Суд в ухвалі від 22 липня 2020 року наголошував скаржнику на тому, що виконання цієї вимоги необхідне для коректного зазначення підстави касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду скарги в контексті статті 400 ЦПК України.

Таким чином ОСОБА_1 не усунула недоліки касаційної скарги у повному обсязі.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням того, що скаржник звертається до суду особисто, без допомоги адвоката, не має достатніх знань в сфері юриспруденції, в зв`язку з чим не виконала у повній мірі вимоги цивільного процесуального законодавства щодо зазначення підстав касаційного оскарження, з метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання скаржником виправленої касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 що у разі невиконання вищевказаних вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш