печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2020 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

за участі секретаря судового засідання - Брачун О. О.,

представника позивача - Русина О. Ю.,

представника відповідача 1 - Мисник Н. В.,

представників відповідача 2 - Уколова О. Л., Кузьменко Ю. С.,

представника третьої особи - ОСОБА_6.,

вирішивши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника відповідача Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про закриття провадження у цивільній справі за позовом Компанії Collyer Limited, Компанії Trade Point Agro Limited, Компанії «Teamtrend Limited» до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», Національного банку України, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Закон і Бізнес», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: на стороні позивача - ОСОБА_2 , на стороні відповідача - Міністерства фінансів України, про визнання незаконною бездіяльності та захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена справа.

Від представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі з підстав того, що спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Клопотання обґрунтоване наступними доводами:

1) позивачі є юридичними особами створеними за законодавством Великої Британії;

2) визначену позивачем фізичну особу ОСОБА_1 , як відповідача, неможливо встановити та ідентифікувати;

3) відсутність доказів підтвердження адреси - АДРЕСА_1 , як адреси місця проживання фізичної особи відповідача ОСОБА_1 ;

4) з урахуванням неможливості встановлення особи ОСОБА_1 та його місця реєстрації належним відповідачем у справі є власник веб-сайту, на якому розміщено інформацію, яку позивач просить визнати недостовірною та такою, що порочить його ділову репутацію;

5) власником веб-сайту, на якому розміщено інформацію, яку позивач просить визнати недостовірною та такою, що порочить його ділову репутацію, є юридична особа створена за законодавством України - ТОВ «Закон і бізнес»;

6) всі інші відповідачі є юридичними особами створеними за законодавством України.

На переконання представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк», спір належить до компетенції господарських судів відповідно до пункту 14 частини першої статті 20 ГПК України.

В судовому засіданні представники позивача - Русин О. Ю. та третьої особи - ОСОБА_3 проти задоволення заяви про закриття провадження у справі заперечував.

Представники відповідача 1 - Мисник Н. В. та відповідача 2 - Уколов О. Л. , Кузьменко Ю. С. заяву підтримали, просили задовольнити.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

За приписами пункту 14 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою.

За правилом частини першої статті 4 ГК України не є предметом регулювання цього Кодексу майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України.

У частині першій статті 2 ЦК України встановлено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України).

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Тому із предметним критерієм для визначення юрисдикції має враховуватися також суб`єктний критерій.

Предметом спору є захист особистих немайнових прав юридичних осіб у спосіб визнання незаконною бездіяльності та захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Позовні вимоги пред`явлені як до юридичних осіб, так і до фізичної особи ОСОБА_1 , автора статті у якій поширено спірну інформацію, що вказує на цивільно-правовий характер спірних правовідносин.

Таких висновків суду не спростовують доводи представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» про те, що позивачі є юридичними особами створеними за законодавством Великої Британії.

Доводи сторони відповідача про неможливість встановлення (ідентифікації) особи ОСОБА_1 та відсутність доказів його зареєстрованого місця проживання не заслуговують на увагу, оскільки такі питання вирішуються суддею на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Обставини, викладені у пунктах 4-6 заяви про закриття провадження у справі, суд відхиляє, оскільки згідно з приписами цивільного процесуального закону сторона позивача на власний розсуд формує коло відповідачів та зміст позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то відсутні правові підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 189, 196, 197-200, 255-256, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про закриття провадження у цивільній справі № 757/43785/18-ц - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 03 березня 2020 року.

Головуючий С. В. Вовк