ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року м. Чернівці

справа № 722/373/20

провадження №22-ц/822/805/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Кулянди М.І., Литвинюк І.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку необхідного для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку необхідного для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтував слідуючими обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 .

Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

19.07.2019 року приватним нотаріусом Петришиною Р.В., ОСОБА_1 було повідомлено про те, що після смерті його батька ОСОБА_4 заведена спадкова справа.

04.10.2019 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Петришиною Р.В., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на майно, яке складається з 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 , так як ним пропущений строк, встановлений законодавством для прийняття спадщини.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 за законом були: дружина ОСОБА_5 , яка відмовилася від прийняття належної їй частки у спадщині; син ОСОБА_1 (позивач), який пропустив строк для прийняття спадщини; син ОСОБА_6 , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання із батьком ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав.

Оскільки ОСОБА_6 помер, так і не встигнувши переоформити свої спадкові права, в силу ст.1276 ЦК України спадкоємцями після його смерті є його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за кордоном на роботі, а саме в період часу з 01.01.2011 року по 18.12.2011 року, працював автослюсарем у товаристві з обмеженою відповідальністю ООО «Автодэл» в м.Москва, Російська Федерація, що підтверджується відповідною довідкою. Про факт смерті батька позивач дізнався будучи на території Російської Федерації вже після того як закінчився шестимісячний строк, визначений законом для прийняття спадщини.

При цьому надати, відповідні відомості про перетин ним державного кордону не представляється можливим, так як відповідно до п.29 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 року №472, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2007 року №765/14032, інформація у базах даних осіб, щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства - зберігаються протягом 5 років.

З урахуванням того, що позивач ОСОБА_1 далеко працював від дому та місця спадкового майна, тому він не зміг вчасно приїхати та оформити свої спадкові права.

Окрім цього, позивач ОСОБА_1 вважав, що спадщину одноособово прийме мати, так як у них була така усна домовленість, однак вона відмовилась на користь рідного брата, про що йому також стало відомо вже після того як нотаріус листом повідомила його у липні 2019 року.

За таких обставин вважає, що встановлений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме: велика відстань між місцем постійного проживання, яке пов`язане з роботою за кордоном та місцем спадкового майна, а також його необізнаність про те, що мати відмовилася від належної їй частки спадкового майна на користь брата, при тому, що між ними була усна домовленість щодо одноособового прийняття матір`ю спадщини після смерті батька.

Просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у шість місяців.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іванічек О.І., просить скасувати рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2020 року, ухвалити нове рішення згідно з яким встановити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , терміном шість місяців.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення незаконним, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не доведені обставини, що мають значення для справи і які суд вважав встановленими, а також неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Вважає, що строк ним пропущено з поважних причин і є всі підстави для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.02.2011р., ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на належне останньому на праві приватної власності нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.04.2010 року.

Згідно довідки виконкому Сокирянської міської ради №2246 від 08.08.2011 року на день смерті ОСОБА_4 з ним в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані і проживали: дружина ОСОБА_5 ; син ОСОБА_6 ; невістка ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 на день смерті свого батька разом з ним не проживав, що підтверджується довідкою Сокирянської міської ради №2348 від 26.09.2019 року.

08.08.2011 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Петришиною Р.В. заведено спадкову справу за №142/2011 до майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №142/2011, у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є: дружина ОСОБА_5 , яка відповідно до заяви від 08.08.2011 року відмовилася від прийняття спадщини, та сини ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , які звернулися із заявами про прийняття спадщини відповідно 27.09.2018 року та 04.10.2019 року.

Постановою приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Петришиною Р.В. від 04.10.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , так як спадкоємцем пропущено строк, встановлений для прийняття спадщини.

Як встановлено із особистих пояснень позивача ОСОБА_1 , показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також пояснень позивача ОСОБА_1 , викладених у заяві поданій в порядку ст.93 ЦПК України, про смерть свого батька ОСОБА_4 позивач дізнався через декілька днів після поховання батька, тобто близько середини лютого 2011 року.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини, у тому числі на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини (пункт 2.1); якщо заява, в якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5).

За змістом частин 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі, закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17, у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 601/1158/19.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 419/3788/17 (провадження № 61-2969св19); від 16 березня 2020 року у справі № 644/5098/17 (провадження № 61-20806св19); від 17 березня 2020 року у справі № 683/2587/18 (провадження № 61-11406св19).

В обґрунтування свого позову, ОСОБА_1 , як на поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, посилався на те, що він перебував за кордоном на роботі, а саме в період часу з 01.01.2011 року по 18.12.2011 року, працював автослюсарем у товаристві з обмеженою відповідальністю ООО «Автодэл» в м.Москва, Російська Федерація, що підтверджується відповідною довідкою. Про факт смерті батька позивач дізнався будучи на території Російської Федерації вже після того як закінчився шестимісячний строк, визначений законом для прийняття спадщини.

Також посилався на те, що його мати - ОСОБА_5 , всупереч існуючої між ними на той час усної домовленості, щодо одноособового прийняття нею спадщини після смерті батька, відмовилася від прийняття належної їй частки спадкового майна на користь брата ОСОБА_6 , про що йому стало відомо із отриманого листа нотаріуса від 12.07.2019 року №233/02-14.

Однак, зазначені обставини не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили позивачці вчасно здійснити своє право на подання такої заяви, та не є об`єктивними перешкодами для здійснення такої дії.

Відповідно до ст.63 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

19.07.2019 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Петришиною Р.В. повідомлено позивача про заведення спадкової справи після смерті його батька ОСОБА_4 та про відмову його матері ОСОБА_5 від прийняття спадщини на користь сина ОСОБА_6 .

Судом першої інстанції вірно встановлено що невиконання нотаріусом, після отримання від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, вимог ст.63 Закону України «Про нотаріат», щодо обов`язку повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, не є поважною причиною пропуску позивачем ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини, оскільки його право як спадкоємця першої черги за законом, який обізнаний про смерть спадкодавця, на прийняття спадщини протягом встановленого законом строку, у відповідності до ст.1220 ЦК України виникає саме з дня відкриття спадщини та не залежить від вчинення нотаріусом дій, визначених ст.63 вказаного Закону.

Щодо наявності на час відкриття спадщини усної домовленості між позивачем та його матір`ю з приводу одноособового прийняття нею спадщини після смерті батька, всупереч якої мати відмовилася від прийняття спадщини на користь брата позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказана обставина також не є поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, так як виникнення у ОСОБА_1 права на спадкування за законом не залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями першої черги за законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що звертаючись до суду з позовом, позивач не надав належних та допустимих доказів, що з 08.02.2011 року і до 04.10.2019 року у позивача існували перешкоди, які б впливали на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, а наведені ним обставини на їх підтвердження не є поважними, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення вказаних дій.

Доводи апеляційної скарги, з посиланням на обставини наведені в позові, зводяться фактично до непогодження з рішенням суду, однак висновків суду першої інстанції не спростовують.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повної постанови 25 вересня 2020 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді М.І. Кулянда

І.М. Литвинюк