Справа № 712/7381/19
Провадження № 2-п/712/14/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням від 05.09.2019 задоволено позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто з з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»,, рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299, заборгованість по кредитному договору № б/н від 23.01.2008 в розмірі 119236,95 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1921 грн., а всього 121157,95 грн.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 05.09.2019 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В якості підстави для перегляду заочного рішення зазначив, що він не знав про наявність судового спору, не отримував повісток та не був присутнім в судових засіданнях, про заочне рішення дізнався лише наприкінці січня 2020 року, коли, за його місцем роботи надійшла постанова від 17.01.2020 у виконавчому провадженні № 60956094 приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 для погашення заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» за виконавчим листом № 712/7381/19 виданим 14.11.2019. Також, просить суд скасувати зазначене рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, оскільки задовольняючи позовну вимогу, суд не вірно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, з моменту, як відповідач востаннє користувався послугами АТ КБ «Приватбанк» та спливу строку дії картки у 03.2016 до дати подання банком минуло більше трьох років. Тому, відповідач просить суд застосувати строки позовної давності. Він заперечує факт отримання коштів від банку у вказаному розмірі, окільки за спливом 12 років з дати, яку вказує позивач як дату укладення кредитного договору 23.01.2008, жодних доказів фактичної видачі позичальнику коштів, дати такої видачі, клпій поданих позичальником розрахункових документів банком не надано.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, просив заяву задовольнити, пояснивши суду, що законодавство чітко передбачає порядок безготівкового перерахунку коштів позичальнику і видачі коштів через касу з банківських рахунків та перелік і зміст первинних бухгалтерських документів, що засвідчують такі операції. Суду пояснив, що представлена Банком анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить ознак узгодження в письмовій формі істотних умов кредитного договору (суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу), а тому проценти і неустойка не можуть бути стягнуті з нього, а тільки може бути стягнута сума, фактично видана відповідачу, в межах строків позовної давності. Надана Банком копія Анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку не містить вказівки на волевиявлення позичальника укласти саме Кредитний договір, а не Договір банківського обслуговування (про який прямо зазначено у Анкеті-заяві), та погоджені сторонами істотні умови такого договору: його предмет (суму кредиту), ціну (процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту для споживача), строк та інші істотні умови кредитного договору. Натомість, в Анкеті-заяві вказано конкретно про укладення Договору про надання банківських послуг, а не Кредитного договору. Довідки про умови кредитування також є документами, виданими Банком в односторонньому порядку, і не містять підпису Позичальника ні про погодження їх умов, ні про взагалі ознайомлення з ними.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавщи думку заявника, вивчивши заяву, матеріали цивільної справи, суд вважає наступне.

Згідно з п. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Матеріалами цивільної справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав копію заочного рішення від 05.09.2019 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором лише 09.02.2020, що підтверджує витяг з пошти про отримання електронного листа і текстів рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень, а з заявою про перегляд даного заочного рішення відповідач звернувся 11.02.2020, тобто в межах процесуального строку. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з 22.05.2012 відповідач у м. Черкаси не проживає, що підтверджує відповідний штамп у копії паспорту ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 це адреса гуртожитку вищого навчального закладу, у якому він навчався, і одразу ж після випуску він був знятий з реєстрації за вказаною адресою. Натомість, з 18.01.2013 відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для перегляду заочного рішення необхідна сукупність правових підстав встановлених в ст. 288 ЦПК України.

З повідомлених суду доводів вбачається, що докази, на які посилається сторона відповідача, мають суттєвє значення для розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст.ст.284, 287, 288 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати і призначити справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

Провести у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судове засідання 30 березня 2020 року о 16 год. 00 хв. з повідомленням сторін.

Відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії цієї ухвали має право подати відзив на позовну заяву (заперечення проти позову) відповідно до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України. Роз`яснити відповідачу, що копія відзиву та доданих до нього документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання відзиву) позивачу.

Роз`яснити відповідачу, що у випадку ненадання відзиву та доказів на підтвердження обставин, на які в ньому здійснюється посилання, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10.03.2020.

Головуючий