головуючий у суді I інстанції Вовк С.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн проперті групп», третя особа - Фінансова компанія «Фінтайм капітал», про визнання недійсними торгів та протоколів складених за результатами проведення, договору про відступлення права вимоги,

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн проперті групп», третя особа - Фінансова компанія «Фінтайм капітал», про визнання недійсними торгів та протоколів складених за результатами проведення, договору про відступлення права вимоги.

На обґрунтування позовних вимог вказувала, що проведені електроні торги з продажу лоту F90GL39854 (назва згідно з паспортом активу: кредитний портфель, що складається з прав вимоги за 10 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою, а також складений за їх результатами протокол електронних торгів № UA-ЕА-2019-01-11-000019-b є незаконними та такими, що підлягають скасуванню й визнанню недійсними так як були наявні наступні порушення:

- оголошення про реалізацію спірного активу були розміщені виключно на офіційному сайті ФГВФО, при цьому на офіційному сайті ПАТ «Фідобанк» розміщено три оголошення від 10 січня 2019 року, 14 січня 2019 року, 14 січня 2019 року про проведення відкритих торгів, проте перейти за посиланням не є можливим;

- відповідно до пункту 7.22 Регламенту роботи електронної торгової системи у випадку не підписання договору купівлі-продажу / відступлення права вимоги протягом 20 днів, ЕТС автоматично присвоює електронному аукціону статус «Результати аукціону скасовано»; так як результати аукціону скасовані не були, то електронні торги мають бути визнані недійсними;

- у публічному паспорті активу відображено не повну та недостовірну інформацію - не зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які є забезпеченням за кредитним договором від 07 березня 2008 року № 1120 та від 26 березня 2008 року № 1214 відповідно, з якого складається лот F90GL39854, зареєстровані неповнолітні діти.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2020 року позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Фідобанк», ТОВ «Юкрейн проперті групп», третя особа - Фінансова компанія «Фінтайм капітал», про визнання недійсними торгів та протоколів складених за результатами проведення, договору про відступлення права вимоги - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просила оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що порушено умови законодавства, а саме не дотримано вимог абз. 5 пункту 5.6 Положення про виведення неплатоспроможного банку та пп. 3,5 Про затвердження Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються щодо інформування потенційних покупців про вибраний спосіб та порядок продажу активів банку (умови, строки, порядок оплати, місце, початкова ціна тощо) та публікації банком на своєму веб-сайті публічних паспортів активів (майна) та паспорта відкритих торгів (аукціонів), а отже є підстави для висновку про те, що було порушено порядок виведення неплатоспроможного банку, проведення електронних торгів у частині оголошення про торги, оскільки оголошення про реалізацію спірного активу, розміщені виключно на офіційному веб-сайті ФГВФО.

Також вказує, що банк зобов`язаний укласти договір купівлі-продажу/відступлення права вимоги, опублікувати його через свій особистий кабінет в ЕТС протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дня, наступного за днем формування протоколу електронного аукціону, якщо такий строк не буде продовжено та завершити процедуру шляхом натискання електронної кнопки в інтерфейсі модулю аукціону «завершити електронний аукціон». Вказаний строк спливає о 18-00 год. Протокол електронного аукціону був сформований 04.02.2019 року. Так як договір повинен бути укладений протягом 20 робочих днів з дати формування протоколу, останньою датою укладення договору є 01 березня 2019 року. Договір же було укладено 04 березня 2019 року. Таким чином, сторонами було прострочено укладення договору.

Зазначає, що аукціон від 04 лютого 2019 щодо продажу (відступлення права вимоги) Кредитного портфелю, що складається з прав вимоги за 10 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою було проведено з порушеннями законодавства, а отже результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, повинні бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне визнання недійсним укладеного з переможцем договору.

04 серпня 2020 року представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Музичук Л.В. було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що Фондом гарантування було дотримано вимоги України «Про систем гарантування вкладів фізичних осіб», «Положення про виведення неплатоспроможного банк з ринку, «Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються), щодо оприлюднення інформації про продаж лоту F90GLO39854.

Вказувала, що позивачем не надано жодних доказів про порушення порядку опублікування паспортів відкритих торгів до початку їх проведення, адже з позовом остання звернулась лише в березні 2019 року, а відкриті торги щодо продажу лоту F90GL39854 відбулись 04 лютого 2019 року тобто за місяць.

Також вказувала, що оскільки позивачем не надано жодних доказів, що свідчать про недійсність укладеного між Банком (первинним кредитором) і ТОВ "ФК "Фінтайм Капітал" (новим кредитором) договору про відступлення права вимоги - цей договір є правомірним правочином.

Просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 10.03.2020 року залишити без змін.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити. Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шилець А.Р. проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити без змін оскаржуване рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив із того, що доводи позивача про порушення процедури проведення електронних торгів щодо продажу кредитного портфелю, який складається з прав вимоги за 10 кредитними договорами, забезпеченими іпотекою не знайшли свого підтвердження. Крім того, суд вважав недоведеними обставини щодо порушення прав позивача, оскільки згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом..

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що рішенням Комітету ФГВФО з питань консолідації та продажу активів від 04 січня 2019 року затверджено умови продажу активів ПУАТ «ФІДОБАНК».

04 лютого 2019 року сформовано протокол електронного аукціону № UA-ЕА-2019-01-11-000019-b, згідно з яким: найменування оператора, через електронний майданчик якого було заведено інформацію про лот в ЕТС: dgf.prozorro.sale; номер лоту: F90GL39854; статус: аукціон відбувся; переможець: учасник ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ».

04 березня 2019 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору

04 березня 2019 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Антиповою І. В., відповідно до умов якого у зв`язку із укладенням між новим іпотекодержателем та первісним іпотекодержателем договору про відступлення прав вимоги від 04 березня 2019 року, первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває прав первісного іпотекодержателя, належних первісному іпотекодержателю згідно договорів іпотеки, зазначених у Додатку 1 до цього договору.

Так, за вказаними договорами відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , зокрема за договорами іпотеки від 07 березня 2008 року та від 26 березня 2008 року.

Звертаючись з цим позовом до суду позивачка просить визнати недійсними договори, стороною яких вона не є.

Відповідно до ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

У розумінні приписів наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, але на час розгляду справи судом має право власності чи інше речове право на предмет правочину та/або претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи також може полягати в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала (перебували) у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Отже, за змістом статей 15, 16, 215 ЦК України визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав позивача, який не є стороною цього правочину, а в разі відсутності такого порушення в позові має бути відмовлено.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03 вересня 2019 року у справі №910/14255/18.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій про те, що позивачкою не було надано будь-яких доказів про порушення її прав при укладенні договору про відступлення права вимоги, а отже, договір є правомірним правочином.

Також, позивачка вказувала на порушення допущені під час проведення торгів та просила визнати результати аукціону недійсними як такі, що тягнуть за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору.

Колегія суддів не погоджується із такими доводами позивача враховуючи, що позивачка не була учасником аукціону та не надала жодних доказів на підтвердження порушення її прав.

Верховним Судом України у справі за №6-1981 цс 16 від 12 жовтня 2016 року роз`яснено, що при вирішенні спорів, в тому числі щодо проведення прилюдних торгів, судам слід перевіряти, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Позивачка є іпотекодавецем за договором, яким забезпечено кредит позичальника банку, та жодним чином не довела, що її права були порушені внаслідок відступлення права вимоги від банку до нового кредитора адже, продаж прав вимоги за кредитним договором спричинив зміну кредитора у зобов`язаннях, що узгоджується з приписами ст. 512 ЦК України.

З огляду на наведене, суд вважає, що в даному випадку зміна кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги, жодним чином не спричинила порушення, невизнання або оспорення прав, свобод чи інтересів позивача.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2020 року.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба