Справа № 462/738/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 вересня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кирилюк А.І.

з участю секретаря судового засідання Гула М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні місті Львові за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

Представник позивача, адвокат Посікіра Р.Р., звернувся до суду із позовом, у якому просить скасувати арешт майна, накладений на майно ОСОБА_1 постановою від 26.09.2011 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барилко Л.В.

Свої вимоги мотивує тим, що у Залізничному відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувало виконавче провадження АСВП № 28921863 з виконання виконавчого листа № 2-1536, виданого 11.07.2011 Франківським районним судом м. Львова, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 19661, 83 долари США та 1751,32 грн. судових витрат, по якому 26.09.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на майно позивача, 29.03.2012 на підставі п.2 ч. 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону, чинній на час винесення постанови) державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Таким чином, після завершення виконавчого провадження внаслідок повернення виконавчого документа стягувачу, на належне ОСОБА_1 майно безпідставно накладено арешт, що порушує його майнові права щодо розпорядження власністю.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з для вручення даної ухвали для відзиву на позовну заяву. Позивачеві запропоновано подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу заперечення на відповідь до початку розгляду справи по суті.

Ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі позивач отримав 10.03.2020 року, про що розписався при врученні, а відповідач 02.03.2020 року, про що також особисто розписався. При цьому станом на 12.03.2020 відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

25.09.2020 представником позивача, адвокатом Посікірою Р.Р., подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, який відзиву суду не подав, до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання повісткою, яка направлялася рекомендованим листом, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у Залізничному відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувало виконавче провадження АСВП № 28921863 з виконання виконавчого листа № 2-1536, виданого 11.07.2011 Франківським районним судом м. Львова, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 19661, 83 долари США та 1751,32 грн. судових витрат, по якому 26.09.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на майно позивача, 29.03.2012 на підставі п.2 ч. 1 статті 47 Закону України Про виконавче провадження( у редакції Закону, чинній на час винесення постанови) державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Разом з тим, арешт з належного позивачу майна знятий не був.

Дане виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Цим же листом представнику позивача роз`яснено, що статтями 40 та 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав зняття арешту з майна. Обставини, на які посилався представник ПП «Сієста», не є підставами для зняття арешту з майна, у зв`язку з чим у знятті арешту з майна ПП «Сієста» відмовлено (а.с.31).

27.09.2011 року на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП 28921863 від 26.09.2011 року ст. державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ Барилко Л.В. було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦКУ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6(в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у ред. 1999 року, яка була чинна на дату закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За змістом ч.1,2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у ред. 1999 року, яка була чинна на дату закінчення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документу за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, встановлених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

У постанові від 27 березня 2020 року у справі №817/928/17 Верховний Суд дійшов такого правового висновку: незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26.09.2011 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) задоволити повністю.

Скасувати арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26.09.2011 року

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, або в строки та порядку, передбаченому ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що даний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Повний текст рішення виготовлено 25.09.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 299.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк