Провадження № 2/760/2097/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Шпори М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., реєстровий номер 2601.

Посилається в позові на те, що 26 червня 2012 року між ним та ПАТ «ДЕЛЬТА-БАНК» був укладений договір №003-29502-260612.

Відповідно до пункту 1.3. банк встановлює клієнту кредитну суму 30 000, 00 гр., а фактично він отримав транш у розмірі 15 000, 00 гр.

Згідно п.1.5 Договору кредитний ліміт встановлюється строком на один рік, а саме на 364(триста шістдесят чотири дні) - до 25 червня 2013 року.

З цього випливає, що сторони дійшли згоди про те, що строк повернення кредитних коштів спливає 25 червня 2013 року і право вимоги у стягувача виникло також 25 червня 2013 року.

Після 25 червня 2013 року він не користувався кредитними коштами і не отримував листів та вимог щодо наявності заборгованості чи/або претензій про повернення коштів за Кредитним договором.

Проте після спливу 6-ти років він отримав повідомлення за місцем своєї роботи у Міністерстві Оборони України про те, що починаючи з 1 листопада 2019 року з його заробітної плати будуть утримуватись кошти в розмірі 32 112, 71 гр. на користь відповідача.

За місцем роботи йому надали копію постанови приватного виконавця Вольф Т.Л про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19 жовтня 2019 року.

Зі змісту наданих приватним виконавцем документів йому стало відомо про вчинення 16 серпня 2019 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. Виконавчого напису №2601 на підставі Кредитного договору № 003-29502-260612 від 26 червня 2012 року, який ним був укладений з ПАТ «ДЕЛЬТА-БАНК», кінцевим правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Стягнення заборгованості проводиться за період з 09 лютого 2018 року по 14 серпня 2019 року. Сума заборгованості складає 31 612, 71 гр.

Вважає зазначений виконавчий напис таким, що вчинений як з порушенням вимог закону та недотриманням процедури, так і з підстав неправомірності вимог стягувача.

Строк повернення коштів за умовами договору сплив 25 червня 2013 року, а до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису відповідач звернувся лише 16 серпня 2019 року, тобто після спливу більше шести років з моменту виникнення права вимоги.

Приватний нотаріус, в свою чергу, в порушення приписів статті 88 Закону України «Про нотаріат», не перевірив умови, за наявності яких можна вчиняти виконавчий напис, зокрема строк давності пред`явлення вимог про стягнення заборгованості.

Будь-яких повідомлень від нотаріуса до вчинення Виконавчого напису він не отримував.

Через неповідомлення про вчинення виконавчого напису він був позбавлений можливості заперечувати проти вимоги відповідача та надання доказів неправомірності та безпідставності такої вимоги про стягнення коштів.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 10 грудня 2019 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 6 грудня 2019 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу та третій особі копію позовної заяви з додатками.

Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви в справі 11 лютого 2020 року, а третя особа - 11 січня 2020 року.

/ а. с. 40 - 41 /

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву, а третій особі - для надання письмових пояснень щодо позову.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

28 січня 2020 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від третьої особи.

Посилається на те, що Виконавчий напис було вчинено у відповідності до вимог глави 14 Закону України «Про нотаріат» та п.2 гл.12 Порядку вчинення нотаріальних дій, що підтверджується наданою копією виконавчого напису, вчиненого 16 серпня 2019 року за реєстровим № 2601.

Позивач не заперечує факту договірних відносин з ПАТ «Дельта Банк», що виникли внаслідок укладення Договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки.

Договір підписаний позивачем власноручно, містить паспортні дані, РНОКПП, місце реєстрації.

Із змісту п. 1.5 договору позивачеві встановлено кредитну лінію, строк ліміту кредитної лінії 364 календарних дня з можливістю пролонгації, що не потребує підписання додаткових угод. Сторони договору дійшли згоди про те, що кожен наступий ліміт надається після спливу строку надання попереднього, тож сторони погодили умову неоднорахової пролонгації кредитного ліміту та обслуговування картки та не встанвлено кінцевого строку повернення кредиту.

Позивач не надав належних та допустимих доказів закінчення строку дії картки, повернення картки чи виконання договірних вимог перед ПАТ «Дельта Банк» до моменту вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Стягувач звернувся до нотаріуса, а нотаріус вчинив виконавчий напис, в межах трирічного строку, в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Вважає, що позивач не спростував належними і допустимими доказами того, що заборгованість перед банком була погашена, чи що сума заборгованості перед банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості.

Разом з тим позивач вважає суму стягнення спірною, оскільки не згоден із складовою цієї суми.

Виходячи з цього, заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем був укладений Договір № 003-29502-260612 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки.

Відповідно до п. 1.3 Договору банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000, 00 гр. та на день укладення договору був встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15 000, 00 гр.

За змістом п. 1.5 договору позивачеві встановлено кредитну лінію, строк ліміту кредитної лінії 364 календарних дня з можливістю пролонгації, що не потребує підписання додаткових угод.

9 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» був укладений Договір про відступлення прав вимоги № 193/К до позичальників - фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до Договору.

В цей же день між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» був укладений Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 09/02/2018, за умовами якого відповідач набув прав вимоги до позичальників - фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до укладеного Договору.

/ а.с. 14 - 15, 56 - 59 /

Копії вказаних договорів надані до суду 3-ю особою - приватним нотаріусом Гамзатовою А.А., однак Додатки до них, про що зазначено в п.1 договорів, з реєстром позичальників до суду не надано.

Таким чином, відповідачем суду не надано доказів належності позивача до кола боржників, право вимоги до якого ним було набуто на підставі вказаного договору.

До пояснень 3-ї особи - приватного нотаріуса Гамзатової А.А. відповідачем для вчинення виконавчого напису за підписом директора подано витяг з Реєстру боржників по боржнику ОСОБА_1

16 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. на підставі заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна» було вчинено виконавчий напис №2601.

З виконавчого напису вбачається, що період, за який проводиться стягнення - з 9 лютого 2018 року по 14 серпня 2019 року.

Сума заборгованості за виконавчим написом складає 31 612, 71 гр., яка складається з:

-15 099, 93 гр. - прострочена заборгованість за сумою кредиту;

-16 512, 78 гр. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

06 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. на підставі вказаного Виконавчого напису винесено постанову (ВП №59984994) про відкриття виконавчого провадження про стягнення на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 32 112, 71гр.

/ а.с. 10, 13 /

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким же чином врегульовано дане питання і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно зі ст. 89 Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Аналогічна інформація викладена і в підпунктах 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 1 даного Переліку для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

При цьому, з точки зору ст.88 Закону України « Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Така правова позиція висловлена у численних постановах Верховного Суду, а саме: від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, № 369/6415/17 від 26 лютого 2020 року та інших, які мають враховуватися судом у порядку виконання судом вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.

На думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, розрахунок заборгованості, зроблений банком, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості.

Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17.

З наданих відповідачем приватному нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису вбачається, що, будь-яких вимог до позивача про усунення порушень відповідач не пред`являв.

Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому нотаріусу Кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має стягував при зверненні до нотаріуса.

Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача за умовами договору, не спростованої відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.15,16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76 - 82, 109, 110, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 2601 від 16 серпня 2019 року, вчинений Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною про звернення стягнення за Кредитним договором № 003-29502-260612 від 26 червня 2012 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна»/, адреса: 03126, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 6/ на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва