Ухвала

06 травня 2020 року

м. Київ

справа № 1316/364/12

провадження № 61-7023ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 липня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області позов Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» (далі - ПАТ «Фольксбанк») задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1012 га за кадастровим номером НОМЕР_1 :02:001:0052, що розташована за адресою: с. Малечковичі, Пустомитівський район, Львівська область, що належить ОСОБА_3 , шляхом продажу майна ПАТ «Фольксбанк» від свого імені будь-якій особі покупцю, згідно договору купівлі - продажу, за ціною визначеною уповноваженим оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечено право ПАТ «Фольксбанк» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно в органів БТІ та ЕО нотаріату тощо), необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації спрямувати для погашення заборгованості за кредитним договором від 07 серпня 2008 року № КF 51397, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Фольксбанк» у розмірі 319 345,16 доларів США, що станом на 23 січня 2020 року еквівалентно 2 551 503,96 грн.

Виселено ОСОБА_3 з об`єкту незавершеного будівництва - житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :02:001:0052, за адресою: с. Малечковичі, Пустомитівський район, Львівська область,

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 липня 2016 року заяву Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» (далі - ПАТ «ВіЕсБанк»), як правонаступника ПАТ «Фольксбанк», про перегляд рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2013 року за нововиявленими обставинами, задоволено частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2013 року скасовано за нововиявленими обставинами.

Позовні вимоги ПАТ «ВіЕсБанк», як правонаступника ПАТ «Фольксбанк» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1012 га, кадастровий номер :02:001:0052 та :02:001:1030 що розташовані за адресою :

АДРЕСА_1 шляхом продажу майна ПАТ «ВіЕсБанк» від свого імені будь-якій особі покупцю, згідно договору купівлі - продажу, за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечено право ПАТ «ВіЕсБанк» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно в органів БТІ та ЕО нотаріату, тощо), необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації спрямувати для погашення заборгованості за кредитним договором від 07 серпня 2008 року № КF 51397, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Фольксбанк» у розмірі 319 345,16 доларів США що станом на 20 липня 2016 року еквівалентно 7 922 953, 42 грн.

Виселено ОСОБА_3 з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 липня 2016 року залишено без змін.

У квітні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду від 20 липня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року, в якій він просив зазначені судові рішення в частині задоволених позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, в іншій частині судові рішення залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За змістом частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, заявник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статті 388 ЦК України при вирішенні питання про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень статті 38 Закону України «Про іпотеку» та відсутність правового висновку Верховного Суду щодо правильного застосування наведених норм матеріального права, а також на неврахування судами висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 18 грудня

2019 року у справі № 761/29966/16-ц (пункти 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Перевіривши наведені заявником доводи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема щодо неврахування судами висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 761/29966/16-цоскільки наведені заявником доводи в цій частині підлягають перевірці.

Разом з тим, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження на підставі положень пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки заявник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статті 388 ЦК України при вирішенні питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до положень статті 38 Закону України «Про іпотеку» та відсутність правового висновку Верховного Суду щодо правильного застосування наведених норм матеріального права, проте у даній справі суди попередніх інстанцій не вирішували питання про витребування майна на підставі положень статті 388 ЦК України, а тому в цій частині доводи касаційної скарги є безпідставними та зводяться до власного тлумачення заявником змісту оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 липня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року.

Витребувати з Пустомитівського районного суду Львівської області цивільну справу № 1316/364/12 за заявою Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 08 червня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак