Справа № 444/208/19
Провадження № 2/444/91/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ ПОВНЕ)

11 лютого 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Жовківська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки та піклування про визнання батьківства щодо дитини , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третьої особи: Жовківської районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки та піклування про визнання батьківства щодо дитини , посилаючись на те, що у період з 2017 року по липень 2018 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 були тісні особисті позитивні відносини. Приблизно 26-27 червня 2018 року позивачу зателефонувала відповідачка та повідомила, що вона народила від нього сина . Зі слів відповідачки позивачу відомо , що в подальшому дитину назвали ОСОБА_3 . З того часу він всіляко допомагав відповідачці ОСОБА_2 як морально та і матеріально. В подальшому вони планували укласти між собою шлюб та постійно обговорювали подальші плани в спільному подружньому житті. Проте , коли відповідачка пішла додому вона без будь-яких пояснень припинила із позивачем особисті відносини та тим самим позбавила його можливості бачитись із сином. На багаторазові спроби позивача побачитись з дитиною відповідач, стверджує що дитина не від позивача та не дозволяє йому із сином бачитись , а тим більше приймати участь у вихованні дитини. По цій же причині відповідач відмовляється показати позивачу свідоцтво про народження дитини, зокрема запис про батьківство дитини. Позивач зазаначає, оскільки він фізіологічно являється батьком дитини, а тому вважає , що діями відповідача грубо порушено його право на батьківство . Також вказав , що досудове врегулювання спору не можливе по причині відсутності бажання про таке у відповідача .Оскільки позивач не являється юридично батьком ОСОБА_3 , не має можливості утримати будь-яку інформацію про дитину. А тому просить суд визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Забір"я, Львівська область,Жовківський район , Україна та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою від 31.01.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.

21.03.2019 року ухвалою суду постановлено ухвалу , якою закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

05.04.2019 року ухвалою суду відкладено розгляд даної справи, у зв`язку із неявкою відповідача по справі.

16.05.2019 року ухвалою по справі призначено судово-біологічну (генетичну) експертизу, провадження на час експертизи зупинено.

26.07.2019 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та справу призначено до судового розгляду, у зв`язку із тим, що відповідно до повідомлення № 10/515 з Львівського-науково-дослідного експертно-криміналістичного центру про неможливість проведення експертизи, відповідач ОСОБА_2 із дитиною ОСОБА_3 не прибули в експертну установу, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію у всіх осіб одночасно та оплату вартості проведення молекулярно-генетичної експертизи.

29.10.2019 року та 24.01.2020 року ухвалою суду відкладено розгляд даної справи, у зв`язку із неявкою відповідача по справі.

11.02.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позовній заяві підстав. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Відповідач в жодне судове засідання не з`явилася повторно, хоча про дату, час та місце проведення таких була повідомлена належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання.

Від неї не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань, які були призначені на 21.03.2019 року, 05.04.2019 року, 16.05.2019 року, 27.09.2019 року, 29.10.2019 року, 02.12.2019 року, 24.01.20202 року, 11.02.2020 року відзвиву на позовну заяву не подала .

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явилася повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подала відзиву, від неї не надходило на адресу суду жодних клопотань, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Окрім того в судовому засіданні за клопотання позивача було допитано в якості свідка ОСОБА_5 який повідомив, що знає і позивача ОСОБА_1 , оскільки він є його другом, а тому і знайомий із відповідачкою по справі ОСОБА_2 .Ствердив що приблизно півтори року в позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 були стосунки та вони проживали разом .

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із позовної заяви та наданих пояснень позивача ОСОБА_1 про те що позивач ОСОБА_1 в період з 2017 року по липень 2018 року вони з відповідачкою ОСОБА_2 перебували у стосунках та проживали разом приблизно півтора року.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128 СК, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Оскільки дитини ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосуванню підлягають норми Сімейного кодексу України із зазначенням позовної вимоги про визнання батьківства.

Відповідно до ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Забірської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.07.2018 року актовий запис №8, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини зазначено ОСОБА_6 матір`ю ОСОБА_2 .

Як вбачається із копії актового запису про народження №8 від 17.07.2018 року , що дитина ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в державі Україна, село Забір`я Жовківського району Львівської області .Відомості про батька ОСОБА_6 , громадянин України , інші відомості про батька відсутні. Відомості про матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України , проживаюча АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 25.07.2011 року. Підстава запису відомостей про батька, заява матері згідно ч.1 ст.135 СК України 1/06-09 від 17.07.2018 року.

Ухвалою суду від 16.05.2019 року у справі було призначено судово-біологічну (генетичну) експертизу та провадження у справі було зупинено. Проведення експертизи було доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

На підставі виклику-повідомлення експерта було зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з`явитися для відібрання біологічних зразків необхідних для проведення судово-біологічної (генетичної) експертизи.

Роз`яснено учасникам положення ч. 1 ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

26.07.2019 року на адресу суду надійшло повідомлення № 10/515 з Львівського-науково-дослідного експертно-криміналістичного центру про неможливість проведення експертизи., оскільки ОСОБА_2 із дитиною ОСОБА_3 до прибули в експертну установу, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію у всіх осіб одночасно та оплату вартості проведення молекулярно-генетичної експертизи.

А тому ухвалою суду від 26.07.2019 року поновлено провадження у справі.

Судом роз`яснено відповідачу норму ч. 1 ст. 109 ЦПК України відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Доказами, згідно ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 23, ч.1 ст.109, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 280-282, 354, ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 125, 126, 128 Сімейного Кодексу України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Жовківська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки та піклування про визнання батьківства щодо дитини - задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Жовківським РВ ГУМВС України 18.08.2015 року , ІПН НОМЕР_4 ) батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Забір"я , Львівська область,Жовківський район , Україна .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків не встановлено) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Жовківським РВ ГУМВС України 18.08.2015 року , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2020 року.

Суддя Зеліско Р. Й.