Справа № 752/9775/20
Провадження № 2-с/752/73/20
У Х В А Л А

08.09.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ю.Ю., суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Голосіївського районного суду м. Києві від 27.05.2020 по справі № 752/9775/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання підземної автостоянки, з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив скасувати судовий наказ, виданий 27.05.2020 Голосіївським районним судом м. Києва у справі № 752/9775/20 (провадження № 2-н/752/510/20).

В обґрунтування заяви заявник вказує, що сума заборгованості не відповідає фактичній заборгованості, яка складає мінімум в два рази, тобто існує спір про право.

Згідно п. 4.3. договору від 01.11.2009 сума з утриманням і експлуатації стоянки на місяць власника становить 287,00 грн. Згідно п. 6.4. дійсного договору сторони передбачили, що зміни та доповнення до правочину набирають чинності з моменту їх письмового підписання, але ТОВ «Ліко-Житлосервіс» не повідомляв заявника про зміну суттєвих умов договору.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Голосіївським районним судом м. Києва виданий судовий наказ від 27.05.2020, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 2986,00 грн, інфляційні витрати в розмірі 7,58, 3% річних, нарахованих ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на суму заборгованості в розмірі 21,25 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити: зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

В обгрунтування заяви про скасування судового наказу заявник зазначає, що що сума заборгованості не відповідає фактичній заборгованості, яка складає мінімум в два рази, тобто існує спір про право.

Згідно п. 4.3. договору від 01.11.2009 сума з утриманням і експлуатації стоянки на місяць власника становить 287,00 грн. Згідно п. 6.4. дійсного договору сторони передбачили, що зміни та доповнення до правочину набирають чинності з моменту їх письмового підписання, але ТОВ «Ліко-Житлосервіс» не повідомляв заявника про зміну суттєвих умов договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Таким чином, виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заява ОСОБА_1 містить достатні підстави для скасування судового наказу, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, а судовий наказ від 27.05.2020 року по цивільній справі № 752/9775/20 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Голосіївського районного суду м. Києві від 27.05.2020 по справі № 752/9775/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання підземної автостоянки, з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості з ОСОБА_1 - задовольнити.

Судовий наказ, виданий Голосіївським районним судом м. Києва 27.05.2020 по справі № 752/9775/20 (провадження № 2-н/752/510/20) на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання підземної автостоянки, з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості з ОСОБА_1 - скасувати.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс», що заявлені ними вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.Ю.Мазур