ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4198/19
Провадження № 22-ц/4820/585/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В.,Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №676/4198/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2020 року (суддя Семенюк В.В., повне судове рішення складено 17 січня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначала, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20.07.2018 року з відповідача стягнуто аліменти на період вагітності позивачки в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 04.05.2018 року. Також, судовим наказом Кам`янець-Подільського міськрайонного суд від 27.08.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.08.2018 року до повноліття дитини. В подальшому, рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05.10.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх доходів відповідача з 23.08.2021 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 вказувала, що відповідач з нею і сином не проживає та будь-якої матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює за кордоном та отримує високу заробітну плату. Разом з тим, у зв`язку із систематичними хворобами сина вона вимушена нести значні додаткові витрати, що пов`язані з утриманням та лікуванням дитини під час пологів і перших місяців життя.

Позивач вважає, що оскільки батько не приймає участі у витратах, пов`язаних із народженням, лікуванням та утриманням сина, а нею було витрачено значні кошти на загальну суму 32 612,69 грн., тому просила суд стягнути з відповідача на її користь 16 306,35 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 у розмірі 1352,20 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Позивачка посилається на те, що суд першої інстанції вірно встановивши, що відповідач взагалі не дбав про новонародженого сина ОСОБА_3 , прийшов до помилкового висновку щодо обсягу особливих обставин та їх переліку. Так, на думку апелянтки, судом безпідставно не взято до уваги ту обставину, що аліменти присуджені на вагітну дружину були виплачені лише через два місяці після народження дитини, а аліменти на дитину були присуджені лише з дня звернення до суду, тобто фактично по жовтень листопад 2018 року позивачка сама несла усі витрати по вагітності, пологам та утриманню сина. Також, судом не взято до уваги факт систематичної заборгованості у відповідача по сплаті аліментів та те, що сума витрачених нею коштів на додаткові витрати по утриманню дитини є значно вищою від сплачених відповідачем аліментів. Крім того, на переконання апелянтки, суд необґрунтовано не врахував чеки, надані в підтвердження понесених нею витрат в період і після пологів та безпідставно відмовив у стягненні витрат за ними. Апелянтка також вважає помилковими висновки суду про те, що кошти на придбання памперсів, дитячої молочної суміші «Нутрілон», колиски, стільчика для вигодовування та прогулянкової коляски не є додатковими витратами та вважає, що вказані витрати повинні бути стягнуті з відповідача. Також, на переконання апелянтки, судом безпідставно не враховано покази свідка ОСОБА_5 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Встановлено, що апелянтом оскаржується рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2020 року в частині відмови у стягненні додаткових витрат. В решті рішення сторонами не оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28.08.2018 року серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20.07.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на період вагітності ОСОБА_1 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 04.05.2018 року.

Судовим наказом Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27.08.2018 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.08.2018 року до повноліття дитини (а.с. 18).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05.10.2018 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх доходів відповідача з 23.08.2018 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

З огляду на медичну карту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , даних первинного лікарського патронажу до новонародженої дитини та обов`язкового медичного профілактичного огляду дитини (а.с. 90-93, 106-113) слідує, що дитина при народженні захворіла на жовтяницю, анемію першої степені та має вроджений дакріоцистит ОД. При зверненні 12.07.2019 року до окуліста з приводу гіперемії коньюктиви повік та при зверненні до лікарів 14.09.2018 року, 25.08.2018 року, 18.03.2019 року, 02.04.2019 року призначалися ліки: флоксімід, колікід, краплі для очей, Хьюмер, траумель, Магне В6, синекод, делуфен, амброксол, нурофен, лаферобіон, септитріл, спеціальна дитяча суміш для підгодовування «Нан», вартість яких складає 2704,33 грн., що підтверджується фіскальними чеками.

Стягуючи із ОСОБА_2 на користь позивачки 1352,20 грн. додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, а саме хворобою дитини, суд першої інстанції виходив із доведеності цієї суми. Рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Разом з тим, відмовляючи у стягненні з відповідача решти додаткових витрат, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відсутні правові підстави для їх стягнення із ОСОБА_2 , адже позивачкою не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження понесення нею додаткових витрат в сумі 14954,15 грн., що викликані особливими обставинами.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Так, згідно із ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Участь у додаткових витратах на дитину є обов`язком, а не правом батька (матері) незалежно від сплати аліментів.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат, з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України, має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

У статті 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що присуджені аліменти на вагітну дружину були виплачені лише через 2 місяці після народження дитини, а аліменти на утримання дитини були присуджені лише з дня звернення до суду, а тому фактично жовтень листопад 2018 року позивачка несла сама витрати по вагітності і пологам (придбання ліків, бахіл, вати, бинтів, гінекологічних наборів), утриманні (придбання памперсів, дитячих пленок, рідкого мила, серветок, дитячої молочної суміші) і вихованні новонародженої дитини на законність судового рішення не впливають, адже суд при постановленні оскаржуваного судового рішення врахував зазначені обставини і прийшов до вірного висновку, що ці витрати не є витратами, які викликані особливими обставинами, що є підставами для стягнення додаткових витрат на дитину.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції невірно оцінив надані позивачем чеки від 01.08.2018 року на суму 91,05 грн., від 02.08.2018 року на суму 684,24 грн. та на суму 52,49 грн., від 06.08.2018 року 167,76 грн. та не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_5 є безпідставними, адже суд у відповідності із вимогами ст. 89 ЦПК України дав оцінку цим доказам і ці доводи зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди апелянтки з висновками суду по їх оцінці.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач не був присутнім при пологах, не навідував дружину у лікарні, не регулярно сплачував аліменти на дитину і самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та займався власними справами, що сума витрачених ОСОБА_1 коштів на утримання дитини є значно вищою від сплачених відповідачем аліментів і, що батьки відповідача не передавали для позивачки та дитини продукти харчування не є в розумінні ст.185 СК України особливими обставинами, що потягли додаткові витрати на дитину.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повне судове рішення складено 12 березня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай