ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2046/19
Провадження №2/477/176/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем cудових засідань Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому виклали свої наступні вимоги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_4 і після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на наступне нерухоме майно: житловий будинок та ділянку площею 0,1155 га, виділену для його будівництва та обслуговування по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 5,4735 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області; житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,14 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В нотаріальному порядку вони оформити спадщину не мають можливості, оскільки не представили належним чином оформлені правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Посилаючись на те, що на час смерті спадкодавиці їй належать всі права та обов`язки, в тому числі і право власності на спадкові земельні ділянки та житлові будинки, просили визнати за ними в порядку спадкування право власності на вказану земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по 1/3 частці за кожним, будинок та ділянку по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , а будинок та ділянку по АДРЕСА_1 в цьому ж селі за ОСОБА_1 .

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, відзиву не подав.

В судове засідання позивачі не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Від них на адресу суду надійшла спільна заява з проханням справу розглядати без їх участі, а позов задовольнити. До заяви додали копію письмового договору про розподіл спадщини між ними, в якому виписана їх домовленість, аналогічна викладеному в позові.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зелений Гай Вітовського району Миколаївської області померла ОСОБА_4 і після її смерті відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно.

Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Заповіту, складеного ОСОБА_4 , судом не встановлено, тому спадкування після її смерті повинно здійснюватися за законом.

Після смерті її залишилося наступне спадкове майно:

- житловий будинок по АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, площею 0,1155 га, виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку за цією ж адресою;

- земельна ділянка, площею 5,4735 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, площею 0,14 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за цією ж адресою.

На підтвердження права власності на земельну ділянку, площею 0,1155 га, був оформлений державний акт серії ЯИ № 656724, виданий на ім`я ОСОБА_4 . Зеленогайською сільською радою Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області.

Земельна ділянка площею 0,14 га перейшла до власності ОСОБА_4 у порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09 лютого 2018 року, виданого Вітовською державною нотаріальною конторою Миколаївської області.

Земельна ділянка, площею 5,4735 га, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, перейшла до власності ОСОБА_4 згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09 лютого 2018 року, виданого Вітовською державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іваненко С.В., із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернулася ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 23 липня 2019 року, яка міститься в спадковій справі, заведеній після смерті ОСОБА_4 , на час її смерті вона мешкала в АДРЕСА_1 ) і з нею постійно були зареєстровані та проживали: дочка ОСОБА_3 , онука ОСОБА_6 , донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_7 .

Таким чином, дочки померлої - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є позивачами в справі, відносяться згідно зі ст. 1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги за законом і вони прийняли спадщину після смерті своєї матері.

В той же час, в нотаріальному порядку оформити спадщину на це нерухоме майно вони не мають можливості, оскільки не представили належним чином оформлені правовстановлюючі документу на це нерухоме майно.

Як з`ясовано, то після оформлення свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкову нерухомість після смерті матері ОСОБА_4 не оформила правостановлюючі документи на них, а оригінали правовстановлючих документів на інше майно були втрачені за невідомих обставин.

За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз`яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що спадкове нерухоме майно за життя належало спадкодавиці ОСОБА_4 , тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачам в порядку спадкування за законом.

За загальним правилом, виписаним в ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

В ЦК України прямо не було передбачено можливості розподілу між спадкоємцями видів спадщини спадкового майна.

В той же час, в ч.ч. 2 та 3 ст. 1267 ЦК України передбачено, що спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них, а якщо ж це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, зміна розміру часток у спадщині спадкоємцями має бути вчинена за письмовою угодою, посвідченою нотаріусом (частини 2 та 3).

Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Таким чином законом, хоча й визначена рівність часток спадкоємців у спадщині, однак не заборонено розподіл спадщини між ними (в тому числі нерухомого та рухомого майна) відповідно до їх законних часток, що і було вчинено спадкоємцями після смерті матері ОСОБА_4 .

Так, згідно письмового договору, укладеного між ними, вони домовилися, що після смерті матері у власність ОСОБА_1 переходить житловий будинок із земельною ділянкою, виділеною для його будівництва та обслуговування, розташовані по АДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_3 житловий будинок та земельна ділянка, виділена для його будівництва та обслуговування, розташовані по АДРЕСА_2 ) того ж села, у власність ОСОБА_2 відходить речі звичайної домашньої обстановки та вжитку килими, посуд та інше. Також, вони домовилися, що земельна ділянка товарного сільськогосподарського призначення, площею 5,4735 га, розділяється між ними в рівних частках по 1/3 частині кожному.

Нотаріально укласти договір про це вони не мають можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Вирішити питання оформлення права власності на нерухоме майно у порядку спадкування в нотаріальному порядку, навіть зі згоди всіх спадкоємців, позивачі не мають змоги через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивачі не можуть захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ними права на нерухомість в порядку спадкування за законом згідно досягнутої між ними домовленості.

Виходячи з викладеного, керуючись керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступне нерухоме майно:

-1/3 частину земельної ділянки, площею 5,4735 га, кадастровий номер :04:000:0278, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської (раніше Зеленогайської) сільської ради Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області;

-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-земельну ділянку, площею 0,14 га, кадастровий номер :07:013:0007, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину земельної ділянки, площею 5,4735 га, кадастровий номер :04:000:0278, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської (раніше Зеленогайської) сільської ради Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступне нерухоме майно:

-1/3 частину земельної ділянки, площею 5,4735 га, кадастровий номер :04:000:0278, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської (раніше Зеленогайської) сільської ради Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області;

-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку, площею 0,1155 га, кадастровий номер :07:008:0003, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст складено на 24 лютого 2020 року.

Суддя Р.В. Козаченко