Провадження № 2-о/331/25/2020
ЄУН 331/86/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Хамула Наталя Григорівна, про встановлення фактів, що мають юридичне значення

В С ТА Н О В И В:

10.01.2020 р. від ОСОБА_1 до суду в порядку окремого провадження надійшла заява, за результатами розгляду якої заявник просить : встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 06.07.1988 року по день смерті ОСОБА_5 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначено, що 06.06.2018 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів йому все належне майно. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 помер. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 . У свідоцтві про право власності на квартиру та технічному паспорті вказано, що квартира належить 4 особам на праві спільної сумісної власності, а саме: ОСОБА_4 (тесть померлого спадкодавця ОСОБА_6 ), ОСОБА_5 (теща померлого спадкодавця ОСОБА_6 ), ОСОБА_6 (спадкодавець) та ОСОБА_3 (дружині спадкодавця). Проте всі вказані особи померли ще до смерті спадкодавця ОСОБА_6 . Отже, на момент смерті ОСОБА_6 був єдиним власником вищезазначеної квартири, прийнявши спадщину після померлих дружини ( ОСОБА_3 ) та тещі ( ОСОБА_5 ). Звернувшись до приватного нотаріуса ЗМНО Хамули Н.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, про що видана постанова. Підставою для відмови зазначено, що відсутнє підтвердження, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рім того, спадкодавець ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , матері своєї дружини, спільним проживанням з нею за однією адресою з 06 липня 1988 року по день смерті, але цей факт, згідно ст. 1264 ЦК України, встановлюється в судовому порядку.

Отже, для отримання свідоцтва про право на спадщину заявнику необхідно встановлення вищезазначених фактів.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити, посилаючись на її обґрунтованість та доведеність.

Заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Хамула Наталя Григорівна у судове засідання не з`явилася, хоча про час день та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомила.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання. Зобов`язано приватного нотаріуса ЗМНО Хамулу Н.Г. надіслати копію спадкової справи № 79/2018, після померлого ОСОБА_6 . Зобов`язано Четверту запорізьку державну нотаріальну контору надіслати Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкових справ щодо спадкодавців: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (а.с. 21)

28.01.2020 року до суду надійшли Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 23.01.2020 року за № 59127336, № 59127427, № 59127485 (а.с. 29-32).

28.02.2020 року до суду надійшла спадкові справи № 42/2018 після смерті ОСОБА_3 та № 79/2018 після смерті ОСОБА_6 (а.с. 41-108).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 109).

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення заявника та представника заявника, свідків, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , склав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповідає ОСОБА_1 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції 11 вересня 2018 року, актовий запис № 5683 від 11.09.2018 року (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 .

08 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамули Н.Г із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 (а.с. 43).

18.12.2019 р. ОСОБА_1 отримав постанову приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамули Н.Г про відмову у вчиненні нотаріальної дії від (а.с. 34).

Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом слугувало таке.

До складу спадкового майна входить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_6 в спільній сумісній власності з іншими власниками: ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями, які прийняли спадщину є його дружина - ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_3 , але підтвердження, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - немає, оскільки втрачено.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями, що прийняли спадщину, є її мати, ОСОБА_5 та чоловік, спадкодавець ОСОБА_6 .

Крім того, спадкодавець ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , матері своєї дружини, спільним проживанням з нею за однією адресою з 06 липня 1988 року по день смерті (довідка Департаменту Реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 14 березня 2019 року № 04-07/3/4428), але цей факт, згідно ст. 1264 ЦК України, встановлюється в судовому порядку.

Згідно відповіді Управління запису актів цивільного стану Курганської області № 01-32-364 від 22.07.2019 року в архіві Управляння по відділу ЗАЦС Адміністрації Петуховського району Курганської області актовий запис про народження ОСОБА_3 за період з 01.01.1949 по 31.12.1955 роки відсутня (а.с. 80-81).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 23.11.1998 р. та технічного паспорта квартира АДРЕСА_1 належить 4 особам на праві спільної сумісної власності, а саме: ОСОБА_4 (батько), ОСОБА_5 (мати), ОСОБА_3 (донька) та ОСОБА_6 (зять) (а.с. 10-12).

Проте всі вказані особи померли ще до смерті спадкодавця ОСОБА_6 , а саме:

- ІНФОРМАЦІЯ_11 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції 18 квітня 2009 року, актовий запис № 3628 від 18.04.2009 року (а.с. 13). Згідно Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 23.01.2020 року за № 59127427 спадкова справа не заводилася (а.с. 31);

- ІНФОРМАЦІЯ_12 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28 квітня 2015 року, актовий запис № 3178 від 28.04.2015 року (а.с. 14). Згідно Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 23.01.2020 року за № 59127336 заведена спадкова справа № 42/2018 р. (а.с. 30). Згідно зазначеної спадкової справи ОСОБА_6 , як спадкоємець І черги (чоловік) подав нотаріусу заяву про прийняття спадщина № НОМЕР_5 від 06.06.2018 року (а.с. 85);

- ІНФОРМАЦІЯ_13 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 05 вересня 2015 року, актовий запис № 6274 від 05.09.2015 року (а.с. 115). Згідно Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 23.01.2020 року за № 59127485 спадкова справа не заводилася (а.с. 31).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були чоловіком та дружиною, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 від 05.08.1950 р. (а.с. 16).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була їх донькою, що підтверджується наступними письмовими доказами:

- свідоцтвом про укладення шлюбу від 13.02.1987 р. серії НОМЕР_8 . Згідно якого, 13 лютого 1987 р. укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Петухово Курганської області, було про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 13.02.1987 р., актовий запис № 93, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: ОСОБА_8 та ОСОБА_8 (а.с. 17).

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 від 05.08.1950 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказано, що шлюб було зареєстровано в Петуховському РАГСі в м. Петухово (Курганська область), а у копії паспорту ОСОБА_3 зазначено, що вона народилась в м. Петухово Курганської області.

Факт реєстрації та проживання всієї сім`ї ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ) у квартирі АДРЕСА_1 з 06.07.1988 року по день їх смерті підтверджено листом Департаментом реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб № 04-07/3/4430 від 14.03.2019 року (а.с. 73).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона знала сім`ю ОСОБА_10 з 1981-1982 років. Вона була їх сусідкою. Свідок підтвердила, що ОСОБА_3 була донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В квартирі АДРЕСА_1 мешкало АДРЕСА_3 члена сім`ї: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 , донька - ОСОБА_3 та зять - ОСОБА_6 . Першим помер батько, потім донька. За тещею доглядав зять - ОСОБА_6 , який все життя проживав в цій квартирі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є дружиною заявника та знала ОСОБА_6 , який розповів їй, що доглядав за тещею після смерті дружини та вже давно проживає в цій квартирі.

Отже, на момент смерті ОСОБА_6 був єдиним власником вищезазначеної квартири, прийнявши спадщину після померлих дружини ( ОСОБА_3 ) та тещі ( ОСОБА_5 ).

У відповідності до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5- рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається: «якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю та інше.

Жодного спору про право з іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 немає, що підтверджується спадковими справами № 42/2018 та № 79/2018 (а.с. 42-107)

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 вказаної статті також визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги, викладені у заяві ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_9 ), задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 06 липня 1988 року по день смерті ОСОБА_5 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_13 , тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 8 травня 2020 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Н.Г. Скользнєва

29.04.2020