Справа № 143/96/20
Провадження № 22-ц/801/1570/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко А. В.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 рокуСправа № 143/96/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя-доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації, про встановлення факту добровільного залучення та безпосередньої участі у добровільному забезпеченні проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил, перебування безпосередньо у районах антитерористичної операції та операції об`єднаних сил, у період їх проведення за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області у складі судді Бойка А. В. від 25 червня 2020 року (дата складання повного тексту рішення 03 липня 2020 року),

в с т а н о в и в:

24 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цією заявою, за якою просив встановити факт добровільного залучення та безпосередньої участі у добровільному забезпеченні проведення антитерористичної операції (далі АТО) та операції об`єднаних сил (далі ООС), перебуваючи безпосередньо у районах АТО та ООС, у період їх проведення.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з квітня 2016 року по жовтень 2019 року добровільно, як член благодійної організації «Благодійний Фонд Надросся», залучався до забезпечення проведення АТО та ООС, проведення волонтерської діяльності, перебуваючи безпосередньо в районі АТО та ООС на території Луганської та Донецької областей в період їх проведення протягом 30 днів. Встановлення цього факту необхідно для отримання статусу учасника війни. Крім того вказував, що комісією, утвореною розпорядженням від 06 грудня 2019 року № 315 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації» від 11 липня1996 № 159 Погребищенської районної державної адміністрації у задоволені його заяви від 05 грудня 2019 року про встановлення статусу учасника війни відмовлено.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 червня 2020 року заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 , будучи членом благодійної організації «Благодійний Фонд Надросся», в період з квітня 2016 року по жовтень 2019 року був добровільно залучений до забезпечення проведення АТО та ООС, проведення волонтерської діяльності, перебуваючи безпосередньо в районі АТО та ООС на території Луганської та Донецької областей в період їх проведення протягом 30 днів.

Рішення суд першої інстанції мотивоване тим, що добровільне залучення ОСОБА_1 до забезпечення проведення АТО та ООС, проведення волонтерської діяльності, перебуваючи безпосередньо в районі АТО та ООС на території Луганської та Донецької областей в період їх проведення протягом 30 днів підтверджено копіями наказів про відрядження та поясненнями свідків, установлення цього факту необхідне для отримання ОСОБА_1 статусу учасника війни.

В апеляційній скарзі Управління соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що пунктом 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2015 року № 739 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам» (далі постанова КМУ № 739) визначено механізм встановлення статусу учасника війни працівникам установ та організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення АТО, та визначено орган, який надає такий статус учасника війни (Антитерористичний центр при Службі безпеки України (далі Антитерористичний центр при СБУ), Генеральний штаб Збройних сил України (далі Генеральний штаб ЗСУ)), а також перелік документів для підтвердження участі в бойових діях. Тобто, підтвердити факт добровільного залучення до забезпечення проведення АТО та ООС можливо в позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури. Проте, ОСОБА_1 не надав доказів звернення з відповідною заявою до Антитерористичного центру при СБУ, Генерального штабу ЗСУ, чи відмову цих органів у видачі відповідної довідки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 4 частини першої статті 374, частиною першою статті 377 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з частиною першою статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про основи національної безпеки України» визначено, що об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а визначено райони проведення АТО та терміни її проведення, зокрема Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 року.

Таким чином, з 07 квітня 2014 року територія Донецької та Луганської областей визнана районом проведення АТО, на який був поширений спеціальний правовий режим.

Пунктом 13 частини першої статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасниками війни вважаються, зокрема працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення АТО, перебуваючи безпосередньо в районах АТО у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про волонтерську діяльність» волонтерська діяльність це добровільна, соціально спрямована, неприбуткова діяльність, що здійснюється волонтерами шляхом надання волонтерської допомоги.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 підтвердив свою участь в добровільному залученні та безпосередній участі у добровільному забезпеченні проведення АТО та ООС та перебування безпосередньо у районах АТО та ООС у період їх проведення, надавши докази на підтвердження цього (накази про відрядження для надання волонтерської допомоги), ці докази підтвердженні поясненнями свідків в судовому засіданні.

Із зазначеним висновком суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Механізм надання статусу учасника війни працівникам підприємств, установ та організацій, визначено постановою КМУ № 739.

Відповідно до частини першої, другої пункту 2 цієї Постанови підставами для надання статусу учасника війни працівникам підприємств, установ та організацій є:

- документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до забезпечення проведення АТО, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління АТО, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угрупувань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління АТО в районах її проведення), а також інші документи, видані державними органами, підприємствами, установами, організаціями, що містять відомості про безпосередню участь працівника в забезпеченні виконання завдань АТО в районах її проведення (витяги з наказів і розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень) для працівників, які на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування, залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення АТО, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення;

- витяги з наказів Генерального штабу ЗСУ про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витяги з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угрупувань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення таких заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення таких заходів для працівників, які на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування, залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Суб`єктами, які видають відповідні довідки, є керівник Антитерористичного центру при СБУ та керівник Генерального штабу ЗСУ.

Положення частини першої, другої пункту 2 Постанови № 739 свідчать про те, що законодавством передбачено позасудову процедуру підтвердження факту добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення АТО, визначено орган, який уповноважений приймати таке рішення, встановлено перелік документів, необхідних для підтвердження участі особи в бойових діях.

Разом з тим, судове рішення передбачено як один із можливих засобів реалізації особою права на отримання статусу учасника війни.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Пунктом 1 частини першої, частиною другою статті 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема який факт заявник просить встановити та з якою метою.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а також в листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, і чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно із заявою ОСОБА_1 встановлення факту добровільного залучення та безпосередньої участі у добровільному забезпеченні проведення АТО та ООС, перебуваючи безпосередньо у районах АТО та ООС, у період їх проведення необхідне йому для отримання статусу учасника війни. На підтвердження цього заявник послався на наявність свідків, грамот та наказів про відрядження.

Разом з тим, матеріали справи не містять відмови керівника Антитерористичного центру при СБУ чи Генерального штабу ЗСУ у видачі необхідних заявнику довідок.

Проведений аналіз положень Постанови № 739 свідчить про те, що встановлення факту добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення АТО та ООС є складовою процесу надання їй статусу учасника війни, для якого визначений позасудовий порядок, який здійснюють спеціально уповноважені на це органи (керівники Антитерористичного центру при СБУ та Генерального штабу ЗСУ).

Насамперед, передбачено звернення особи, яка претендує на надання статусу учасника війни, до керівника Антитерористичного центру при СБУ чи Генерального штабу ЗСУ, а в разі відмови в наданні такої довідки, особа має право звертатися до суду для оскарження такої відмови. Під час розгляду уповноваженими органами питання про надання особі довідок для отримання статусу учасника війни підлягають дослідженню ті самі обставини, на які ОСОБА_1 послався, обґрунтовуючи заяву про встановлення факту добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення АТО та ООС.

Розгляд такої заяви судом фактично є перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган.

Рішення суду, в якому встановлений факт добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення АТО та ООС, що дає право на визнання особи учасником війни, визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником війни, не означає, що такий факт може бути встановлений за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вказаний факт суд може встановити в разі оскарження громадянином рішення спеціально уповноваженого органу.

Таким чином, на час звернення ОСОБА_1 до суду із цією заявою законодавство передбачало позасудову процедуру підтвердження особою її участі у добровільному забезпеченні або добровільному залученні до забезпечення проведення АТО та ООС з метою отримання статусу учасника війни. Визначено органи, які уповноважені видавати такі довідки. Перебирання судом функцій такого органу суперечило б вимогам закону, створило б умови для уникнення встановленої законодавством процедури отримання статусу учасника війни та поставило б у нерівні умови осіб, які отримують такий статус з дотриманням цієї процедури.

Водночас особа, якій рішенням уповноваженого органу (комісії) відмовлено у видачі довідки про факт добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення АТО та ООС, має право звернутися до суду з метою оскарження такого рішення. Під час дослідження обставин відмови в позовному провадженні можуть досліджуватися, зокрема, докази, надані особою на підтвердження факту добровільного забезпечення або добровільного залучення до забезпечення проведення АТО та ООС разом з іншими обставинами, заслуховуватись доводи і заперечення сторін.

Такого ж правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 14-284цс19.

Таким чином, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна бути подана у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 червня 2020 року скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області задовольнити.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 червня 2020 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації, про встановлення факту добровільного залучення та безпосередньої участі у добровільному забезпеченні проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил, перебування безпосередньо у районах антитерористичної операції та операції об`єднаних сил, у період їх проведення, закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення складено 17 вересня 2020 року)

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. В. Ковальчук

Т. М. Шемета