Справа №345/2502/20
Провадження № 2/345/935/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Якиміва Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою,що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що є власником домоволодіння АДРЕСА_1 . У домоволодінні зареєстрований його прийомний син ОСОБА_2 .. Проте з жовтня 2018 року відповідач за місцем реєстрації відсутній,його особистих речей в будинку не має,він не бере жодної участі в утриманні будинку, створює йому перешкоди в користуванні та розпорядженні житлом, так як він несе усі витрати з утримання будинку з урахуванням реєстрації у ньому відповідача, тому змушений звернутися до суду з даним позовом й просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 23.07.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.

Права власника житлового будинку /квартири/ визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.2011 року та свідоцтва про право власності від 20.05.2011 року позивач є власником домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.5,7).

Актом обстеження матеріально - побутових умов і сімейних обставин від 14.07.2020 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у домоволодінні АДРЕСА_1 , не проживає з жовтня 2018 року (а.с. 4 ).

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як зазначає ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на житло у домоволодінні АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, ст. 72 ЖК України,ст. 405 ЦК України, керуючись ст. 137, 141, 259, 263-265,279 ,280-282 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ,1979 року народження, таким, що втратив право на житло в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя