Справа № 761/5907/13-ц
Провадження № 4-с/761/29/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Бордусенко Б.С.,

за участі:

представника скаржника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про накладення арешту на все майно Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві,-

встановив:

10 вересня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_2 зі скаргою, у якій просила наступне: скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження № 59380138 від 6 вересня 2019 року; скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про накладення арешту на все майно у виконавчому провадженні № 59380138 від 6 вересня 2019 року; зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві усунути порушення прав ОСОБА_2 шляхом виключення з усіх реєстрів та баз даних інформації про відкриття виконавчого провадження та арешт майна.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що 15 травня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва було винесено рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.14 серпня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 761/5907/13-ц про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованості у сумі 143 893, 48 грн.18 серпня 2014 року за вказаний виконавчим листом головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 44419044.Також, 18 серпня 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.25 серпня 2015 року ОСОБА_2 повністю виконала рішення суду за яким було виконавчий лист № 761/5907/13-ц від 14 серпня 2014 року. В подальшому зазначене виконавче провадження № 44419044 було закрито.28 серпня 2019 року від Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві отримано листа за № 352, в якому повідомляється про перебування на виконанні виконавчого провадження № 59380138 за виконавчим листом № 761/5907/13-ц про стягнення грошових коштів у розмірі 14 889,32 грн., виконавчого збору у розмірі 488,93 грн., витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн.Заявник вважає, постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні № 59380138 від 06 вересня 2019 року незаконно. У зв`язку з вище викладеним, скаржник був змушений звернутися до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року, витребувано у Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіально управління юстиції у місті Києві, матеріали виконавчого провадження № 59380138 від 06 вересня 2019 року.

Представник скаржника у судовому засіданні подану скаргу підтримав та просив суд її задовольнити у повному обсязі.

Державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 15 травня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва було винесено рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

14 серпня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 761/5907/13-ц про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованості у сумі 143 893, 48 грн.

18 серпня 2014 року за вказаний виконавчим листом головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 44419044.

Також, 18 серпня 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

25 серпня 2015 року ОСОБА_2 повністю виконала рішення суду за яким було виконавчий лист № 761/5907/13-ц від 14 серпня 2014 року.

В подальшому зазначене виконавче провадження № 44419044 було закрито.

28 серпня 2019 року заявником від Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві отримано листа за № 352, в якому повідомляється про перебування на виконанні виконавчого провадження № 59380138 за виконавчим листом № 761/5907/13-ц про стягнення грошових коштів у розмірі 14 889,32 грн., виконавчого збору у розмірі 488,93 грн., витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн.

Частинами першою, другою ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язанийвживати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 10 частини 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Правилами частин 1-3 ст.435 ЦПК України визначено, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його не можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рамп ь та рішень інших органів - сукупність дій визначених цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 от. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно листа Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві за № 352 виконавче провадження № 59380138 відкрито 06 вересня 2019 року на підставі виконавчого листа, виданого 14 серпня 2014 року, після спливу якого минуло 5 років, а отже виконавчий документ пред`явлено після встановленого законом строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Однак, про існування постанови про виконавче провадження та постанови про накладення арешту на все майно ОСОБА_2 дізналась лише 28 серпня 2019 року, які останній не надсилались, що є порушенням її прав та свідчить про незаконність рішень державного виконавця.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог, що викладені у скарзі, а тому вона підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 129-1 Конституції України, ст.1, 18, 28, 47 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про накладення арешту на все майно Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві- задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження № 59380138 від 6 вересня 2019 року.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про накладення арешту на все майно у виконавчому провадженні № 59380138 від 6 вересня 2019 р. скасувати.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві усунути порушення прав ОСОБА_2 шляхом виключення з усіх реєстрів та баз даних інформації про відкриття виконавчого провадження та арешт майна.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: