1Справа № 336/170/20 2/335/1082/2020
РІШЕННЯ
13 травня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Соболєвої І.П., за участю секретаря судового засідання Топчій Н.С., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію в розмірі 5135,34 гривень, пені 1049,39 гривень, інфляційних втрат 128,35 гривень, 3% річних 97,64 гривень, з підстав неналежної оплати за спожиті послуги.
Позов обґрунтований тим, що у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року позивач поставив відповідачу теплову енергію у приміщення, яке розташовано за адресою АДРЕСА_1 , на загальну суму 6 635,34 гривень. Боржником частково погашена заборгованість на суму 1500,00 грн., отже загальна сума боргу становить 5 135,34 грн. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача 1049,39 грн. пені, 128,35 грн. інфляційних втрат, 3% річних 97,64 грн. та судовий збір у розмірі 2 100,00 грн.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2020 цивільну справу передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
Ухвалою суду від 12.02.2020 позовну заяву Концерну «МТМ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання відзиву на позов та відповіді позивача на відзив.
28.02.2020 представником відповідача адвокатом Богдан Оксаною Вікторівною подано відзив на позов, у яких представник відповідача заперечує проти суми нарахованої пені, вважає її необґрунтованою, посилаючись на те, що стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за період з листопада 2018 року, в даному випадку не повинні застосовуватись до ОСОБА_1 , як споживача комунальних послуг. В обґрунтування посилається на вимоги ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІ «Про житлово-комунальні послуги» (який набрав чинності 01.05.2019), якою встановлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Отже, враховуючи зазначене, нарахування пені у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги може здійснюватися після 01.05.2019 виходячи з умов договорів, укладених відповідно до вимог статей 13-15 Закону. Перевіривши розрахунки позивача, представник відповідача погоджується з сумою основного боргу, розрахунком 3% річних та сумою інфляційних витрат.
У судове засідання представник позивача не з`явився, заперечень щодо наведених у відзиві відповідача на позов не надав.
Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились. 06.05.2020 до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника, у зв`язку із запровадженням в Україні карантину.
На підставі ст. ст. 223, 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.
Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 177939058 від 19.08.2019, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежиле приміщення площею 64 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .
Між Концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 345617 від 17.08.2018.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За період з листопада 2018 року по квітень 2019 року Концерн «МТМ» відпустив до нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 теплову енергію на загальну суму 6635,34 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по договору №345617, рахунками за спожиту теплову енергію та актами приймання-передачі теплової енергії датовані 30.11.2018 (за листопад 2018), 31.12.2018 (за грудень 2018 року), 31.01.2019 (за січень 2019 року), 28.02.2019 (за лютий 2019 року), 31.03.2019 (за березень 2019 року), 30.04.2019 (за квітень 2019 року).
З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що відповідачем було здійснено оплату коштів за надану теплову енергію в сумі 1 500,00 грн., а саме 07.04.2019 500,00 грн. та 15.10.2019 1000,00 грн.
Відповідно до п. 6.5.1 Договору розрахунки за договором здійснюються споживачем до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунку за відповідний місяць, який вручається Споживачу особисто або надсилається йому поштовим відправленням за вказаною у цьому Договорі адресою.
Відправлення Концерном «МТМ» рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії Споживачу ( ОСОБА_1 ) за адресою АДРЕСА_4 підтверджується реєстрами вихідної кореспонденції (а.с. 3140).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем, разом із позовом надано розрахунки сум заборгованості по договору № 345617 від 17.08.2018, в яких сума заборгованості за договором становить 5 135,34 грн., сума інфляційних втрат складає 128,35 грн., сума 3% річних складає 97,64 грн., сума пені складає 1049,39 грн.
З даного приводу, відповідач та її представник визнали усі нараховані суми, окрім пені. Суд також погоджується з розрахунками заборгованості, за виключенням пені, зробленими позивачем та вважає, що вони відповідають вимогам закону.
Щодо обрахунку пені за період з 20.12.2018 по 20.08.2019, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з п. 7.2.10 Договору, за порушення Споживачем строків оплати за теплову енергію, встановлених у п. 6.4 цього Договору, останній сплачує теплопостачальній організації пеню у розмірі 0,2% від суми заборгованості за спожиту теплову енергію за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Оплата пені не звільняє Споживача від виконання своїх обов`язків по оплаті заборгованості. Оплата пені не звільняє споживача від виконання своїх обов`язків по оплаті заборгованості. Але, розрахунок пені по договору 345617, який долучено позивачем до позову здійснений з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ.
Представник відповідача у відзиві на позов, заперечує проти здійснення розрахунку посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.11.2017р. № 2189-VІІ «Про житлово-комунальні послуги» (який набрав чинності 01.05.2019р.).
Так, 09.11.2017 Верховною радою України прийнято Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII, відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень якого цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 7 частини першої, пункту 10 частини другої та пункту 2 частини четвертої статті 7, частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, частини першої статті 26, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року.
Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Отже, частина 1 статті 26 вищезазначеного Закону, з урахуванням п. 1 Прикінцевих та перехідних положень, застосовується у правовідносинах з 01.01.2019.
Розрахунок пені за ставкою 0,2 % від суми боргу за кожен день прострочення за наступною формулою: Пеня = Сума заборгованості х Розмір договірної пені % х Кількість днів прострочення/100.
- за листопад 2018р. - 974,96 грн. з 20.12.2018р. по 31.12.2018 (12 днів) /100 = 23,40 грн.
Розрахунок пені за ставкою 0,01 % від суми боргу за кожен день прострочення за наступною формулою: Пеня = Сума заборгованості х Розмір договірної пені % х Кількість днів прострочення / 100.
- за листопад 2018 р. 974,96 грн. з 01.01.2019 по 18.06.2019 (169 днів) /100 = 16,48 грн.
- за грудень 2018 р. 1766,96 грн. з 20.01.2019 по 19.07.2019 (181 день) /100 = 31,98 грн.
- за січень 2019 р. 1435,43 грн. з 20.02.2019 по 19.08.2019 (181 день) /100= 25,98 грн.
- за лютий 2019 р. 1280,38 грн. з 20.03.2019 по 20.08.2019 (154 дні) /100 = 19,72 грн.
- за березень 2019 р. 973,68 грн. з 20.04.2019 по 20.08.2019 (123 дні) /100 = 11,98 грн.
- за квітень 2019 р. 203,93 грн. з 20.05.2019 по 20.08.2019 (93 дні) /100 = 1,90 грн.
З огляду на зазначене, загальний розмір пені, який підлягає задоволенню судом (з урахуванням періоду нарахування, згідно розрахунку) становить 131,44 грн., а отже позовна вимога про стягнення пені саме у розмірі 1049,39 грн. є необґрунтованою.
З огляду на зазначене вище, суд знаходить доведеною вимогу позивача про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію в розмірі 5135,34 гривень, інфляційні втрати 128,35 грн., 3% річних 97,64 грн., та 131,44 грн. пені, а тому вимоги Концерну «МТМ» підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до задоволеної частини позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» належить стягнути судовий збір у розмірі 1 801,01 грн. (2102,00 х 5 492,77 / 6410,72).
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 13 травня 2020 року.

Відповідно до п. 3 р. ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя І.П. Соболєва