КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва, постановлену суддею Усатовою І.А. 09 червня 2020 року про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», Публічого акціонерного товариства Трест «Київміськбуд - 1» імені М.П. Загороднього, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова лізингова група» Бандоли О.О., треті особи: ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр МВС України в м. Києві, про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні,

У С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укргазбанк», ПАТ Трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього, ліквідатора ТОВ «Фінансова лізингова група» Бандоли О.О., треті особи: ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр МВС України в м. Києві про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні.

03.06.2020 представник відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на те, що на теперішній час у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 44/459-б про банкрутство ТОВ «Фінансова Лізингова Група», вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності та про усунення перешкод у користуванні майном пов`язаний з правами ТОВ «Фінансова Лізингова Група» та інших кредиторів у справі про банкрутство, тому справа повинна розглядатися в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укргазбанк», Публічого акціонерного товариства Трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього, ліквідатора ТОВ «Фінансова лізингова група» Бандоли О.О., треті особи: ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр МВС України в м. Києві, про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи тим, що з урахуванням суб`єктного складу сторін спору, а саме позивача- фізичної особи, справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити із підстав, що викладені в ній.

Представник ПАТ «Укргазбанк» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка діяла на момент подачі позову, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Указана норма кореспондується з положеннями пункту 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, яким визначено, що до юрисдикції господарських судів відносяться справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, звернувшись із позовом до суду, просить визнати його право власності на транспортні засоби, а саме:

Автомобіль вантажний бетонозмішувач MERCEDES-BENZ ACTROS 414 OB, 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 04.12.2015);

Автомобіль вантажний бетонозмішувач MERCEDES-BENZ ACTROS 414 OB, 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 12.09.2015).

Одночасно позивач просить суд скасувати заборону на відчуження зазначених транспортних засобів. Таким чином, позивач звернувся до суду із вимогами як майнового, так і немайнового характеру.

Правова позиція наведена Верховним Судом у постановах від 03.10.2018 у справі № 906/1765/15, від 06.04.2018, у справі № 925/1874/13 «Розгляд спорів щодо витребування майна банкрута у добросовісного набувача або з чужого незаконного володіння в межах справи про банкрутство забезпечить реалізацію контролю суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, за діяльністю боржника є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута так і кредиторів.

21.04.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Згідно із статтею 7 цього Кодексу спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як визначено частиною другою цієї статті, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно із статтею 19 Цивільного процесуального Кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що згідно постанови Верховного Суду від 16 квітня 2019 року (справа № 44/459-б) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Лізингова Група» в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Бандоли О.О. передано для продовження розгляду до Господарського суду м. Києва в межах справи № 44/459-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Лізингова Група».

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що стосовно відповідача порушено справу про банкрутство, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний позов підвідомчий господарському суду, що виключає можливість його розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим та не може бути скасоване з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 25 вересня 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді: