Провадження № 22-ц/802/489/20 Категорія: 44 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди за апеляційною скаргою позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 30 липня 2019 року звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Позов мотивує тим, що 14 грудня 2015 року між ними було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу - автомобіля Renault Kangoo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 13 лютого 2017 р. в м. Луцьку сталась дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого автомобіля та припаркованого автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду від 20 квітня 2017 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, при цьому провадження у справі закрито у зв`язку із малозначністю вчинених адміністративних правопорушень. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь власника пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 11251,74грн 10 травня 2017 року. На підставі ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1191 ЦК України у нього виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Просив стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди в розмірі 11251грн 74коп.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 29 січня 2020 року позовну заяву ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Позивач подав апеляційну скаргу на дану ухвалу суду. Зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. У позовній заяві представником позивача було вказано, що у відповідності до ч.1 ст.276 ЦПК України позивач вважає за можливе просити суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Частина 6 статті 274 ЦПК України встановлює вичерпний перелік умов за якими суд може відмовити у відкритті спрощеного позовного провадження. Заяви про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову від позивача не надходили. Суддя свідомо знехтував приписами статей 19, 274, 276 ЦПК України та самоусунувся від розгляду справи. В ухвалі не визначено, яким саме чином неявка представника позивача у засідання дійсно перешкоджала вирішення даного спору по суті, не вказано судом про неможливість або наявність істотних перешкод для розгляду спору по суті заявлених вимог, тобто за наявними в ній матеріалами. Просив скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Учасники в судове засідання не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Залишаючи без розгляду позов, суд виходив з того, що позивач, якому достовірно відомо про наявне судове провадження, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин; при цьому неявка в судове засідання сторони позивача перешкоджає розгляду цивільної справи, у зв`язку з необхідністю в особистих поясненнях представника позивача.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Луцького міськрайонного суду від 05 серпня 2019 відкрито провадження у даній цивільній справі. Суд встановив, що цивільна справа підлягає до розгляду в порядку загального позовного провадження та ухвалив відкрити провадження у справі; підготовче засідання призначити на 14.20 год. 04 грудня 2019 року. Явка учасників справи та їх представників в усі, без винятку, судові засідання судом визнана обов`язковою.

Позивач 27 серпня 2019 року надіслав до суду заяву по справі, у якій зазначає, що незважаючи на те, що справа була відкрита в загальному провадженні, вона є малозначною. У зв`язку з територіальною віддаленістю, просив в подальшому розглядати справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані про проведення судового засідання 04 грудня 2019 року. Відповідно до повідомлення суду від 04 грудня 2019 року підготовче судове засідання відбудеться о 15.20 год. 29 січня 2020 року. 23 грудня 2019 року до суду надійшла заява позивача, у якій він просить суд розглядати справу без його участі. Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні дану справу 29 січня 2020 року, Луцький міськрайонний суд, ухвалою, позовну заяву ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди залишив без розгляду.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладеною у постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (№ 61-14373св19),від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (№ 61-21428св19).

Встановлено, що судове засідання для розгляду справи по суті у даній справі не призначалось і не проводилось.

Крім того, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ. Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ч.7ст. 277 ЦПК України вирішення питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, частина друга-шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Дана справа є малозначною, оскільки позивач просить стягнути з відповідача 11251,74грн. майнової шкоди і підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження.

Оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, зокрема справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження, позов залишено без розгляду у підготовчому засіданні, що суперечить вимогам пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, а тому ухвалу суду першої інстанції слід скасувати і передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2020 року скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: