печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

суддя: Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Хабеця О.О.

справа №369/14643/19-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк»)

розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року до Печерського районного суду м. Києва з Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла вказана цивільна справа за підсудністю.

Позивач звернувшись до суду із позовом, просила зобов`язати відповідача - АТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування за картковим рахунком НОМЕР_1 та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDNWFC9 від 04.10.2017 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 01.07.2019 року на загальну суму 24 284 грн; відновити залишок коштів на картковому рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції (неналежного переказу), повернути на картковий рахунок карти для виплат № НОМЕР_2 - 5 443,17 грн власних коштів, які було списано АТ КБ «Приватбанк» в якості обов`язкового платежу та відсотків за користування кредитним лімітом на суму 24 284 грн

В обґрунтування позову зазначила, що на підставі угоди (договору) № SAMDNWFC9 від 04.10.2017 року користується послугами AT КБ «Приватбанк».

01.07.2019 року внаслідок шахрайських дій невідомих осіб, за відсутністю її дозволу та схвалення, шляхом несанкціонованого використання її Інтернет-банкінгу «Приват24» з її карткового рахунку (картка «Універсальна GOLD») були списані кредитні кошти в сумі 24 284 грн.

Про даний факт вона негайно сповістила банк за телефоном «гарячої лінії», а також звернулась із заявою про злочин до Дарницького управління поліції ГУНП у м. Київ, відомості про який було внесено о єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

Позивач наголошує на тому, що не порушувала Умови та правила надання банківських послуг і не повідомляла третіх осіб свої конфіденційні дані (пін-код, термін дії картки, CVV-код).

Наступного дня після інциденту та 25.07.2019 року вона письмово звернулась до банківської установи з проханням не нараховувати відсотки та інші штрафні санкції на суму неналежного переказу в розмірі 24 284 грн та відновити залишок на її рахунку до того стану, який існував до здійснення спірної транзакції. Втім у задоволенні її прохання було відмовлено.

01.08.2019 р., 27.08.2019 р., 01.09.2019 р., 05.05.2019 р., 06.09.2019 р., 01.10.2019 р., 26.10.2019 р., 29.10.2019 р. АТ КБ «Приватбанк» безпідставно списало з її карток підвищені відсотки та інші платежі (на суму 5 443,17 грн) за користування кредитним лімітом на суму неналежного переказу.

Такі дії банку свідчать про те, що останнім транзакція від 01.07.2019 р. розцінюється як її витрати в межах кредитного ліміту.

Вважаючи свої права порушеними вона звернулась до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

23.04.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вимоги позивача повністю заперечуються, з викладених в ньому підстав.

Зокрема відповідач вказує, що списання грошових коштів з рахунку позивача відбулось на підставі створеного платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів «Приват24», вхід в який був здійснений з використанням логіну та паролю позивача. Після створення платежу, підтверджений ключем доступу, банк отримав платіжне доручення і відповідно здійснив переказ коштів.

Вказані дії можливо здійснити лише за допомогою використання клієнтського фінансового телефону та іншої особистої інформації.

У зв`язку із тим, що переказ коштів за рахунком позивача відбувався за наявності коректного входу в систему дистанційного обслуговування та введення клієнтом достовірних даних, у AT КБ «Приватбанк» не було підстав для невиконання своїх зобов`язань із виконання платіжного доручення. Жодних факторів, які дозволяли б банку виявити несанкціонованість платежу, не існувало.

Крім того, відповідач зауважив на тому, що мав місце факт передачі даних клієнтом (позивачем) своїх даних третій особі, про що зазначала і сама позивач в своїх поясненнях. У позові просить відмовити.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач є клієнтом АТ КБ «Приватбанк», про що нею зазначено в позові і визнається відповідачем.

За твердженнями позивача, 01.07.2019 року відносно неї були вчинені шахрайські дії, які виразились в несанкціонованому доступі до її рахунку в АТ КБ «Приватбанк», за допомогою дистанційного обслуговування клієнтів «Приват24». В результаті таких дій, з її карткового (кредитного) рахунку були списані грошові кошти в сумі 24 284 грн (розмір встановленого на картці кредитного ліміту).

Згідно витягу з ЄРДР від 21.08.2019 р., до останнього внесено повідомлення (заява) ОСОБА_1 про факт зняття сторонньою особою грошових коштів з її банківської картки у Приватбанку (а.с. 12).

З приводу обставин події, ОСОБА_1 визнано потерпілою по кримінальному провадженню №0000201 від 21.08.2019 р. та вживаються заходи по встановленню осіб, які вчинили правопорушення (а.с. 14).

Із долучених до позову пояснень ОСОБА_1 (без дати та зазначення адресату) (а.с. 15) слідує, що вона 01.07.2019 р. розмістила на Інтернет-сайті «ОЛХ» оголошення про продаж меблів. Протягом години до неї з номера тел.: НОМЕР_3 зателефонував чоловік, виявивши бажання придбати меблі та запропонував здійснити оплату на банківську карту. Вона вказала номер своєї карти на номер з якого телефонували, за допомогою смс-повідомлення, вказавши свої ПІБ. Після чого вона отримала зворотній дзвінок з підтвердженням отримання її даних і запевненням сплатити протягом однієї-двох годин.

Очікуючи оплату вона за допомогою комп`ютера спробувала зайти в свій акаунт «Приват 24», але він був заблокований.

Через деякий час вона отримала дзвінок з номеру НОМЕР_4 (Dnipropetrovck/Dnipro), яким невідомий чоловік назвавшись співробітником Приватбанку, повідомив, що її акаунт у системі «Приват24» заблоковано, у той час, як на нього надійшли кошти від юридичної особи у розмірі і сумі, яку вона очікувала від продажу меблів. Вона відмовилась від спілкування поклавши трубку і знов спробувала зайти в свій акаунт в «Приват24», він все ще був заблокований. За декілька хвилин їй знов зателефонували з того ж номеру, та уточнивши, що дзвінок відбувається з центрального апарату Приватбанку з м. Дніпро, запропонували вирішити проблему з акаунтом (яка виникла в зв`язку з проблемами в системі) з наданням технічної підтримки. Аби розвіяти її сумніви, чоловік перерахував всі її номери карток, ПІБ її рідних, прив`язані до Привату інші картки, залишки сум на картках та рух коштів за останні декілька годин, таким чином впевнивши її, що він дійсно співробітник банку. Згодом, діючи за вказівками цього чоловіка вона вчиняла відповідні дії, в т.ч. зайшла в свій акаунт в «Приват24» через свій смартфон. Згодом зв`язок обірвався. Після чергової спроби зайти в свій акаунт в «Приват24» вона виявила зникнення грошових коштів з її рахунків, та одразу зателефонувала на гарячу лінію банка та звернулась з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до відділу поліції.

Відповідно до п. 11.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 № 22 (далі - Інструкція) оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування.

Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем «клієнт - банк», «клієнт - Інтернет - банк», «телефонний банкінг», тощо.

Згідно із п. 11.3. Інструкції юридичною підставою для роботи клієнта за допомогою систем дистанційного обслуговування і оброблення банком дистанційних розпоряджень клієнта є договір банківського рахунку. У договорі обов`язково мають обумовлюватись права, обов`язки та відповідальність сторін, порядок вирішення спорів у разі їх виникнення, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження (ч. 1 ст. 1071 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із п. 2.10 Інструкції клієнт, виходячи з технічних можливостей своїх та обслуговуючого банку, може подавати до банку розрахункові документи як на паперових носіях, так і у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи системи дистанційного обслуговування. Спосіб подання клієнтом документів до банку передбачається в договорі банківського рахунку.

Обслуговування рахунків клієнтів, за допомогою «Приват24 для Бізнесу», здійснюється з використанням мережі Інтернет, а операції проводяться за допомогою дистанційних розпоряджень клієнтів банку. Дистанційне розпорядження - розпорядження банку здійснити певну операцію, яке передається уповноваженим/довіреною особою клієнта через систему Інтернет, без відвідування банку.

Порядок і характер робіт, необхідний для здійснення електронних платежів, зокрема, в системі «Приват24» визначає п. 3.1.7.3. Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (далі - Умови та правила) розділу «Можливості Системи. Угода користувача» (в ред. від 01.07.2019 р.) (https://privatbank.ua/terms).

Система «Приват24» призначена для управління реальними банківськими рахунками через мережу Інтернет. Дана система надає своїм клієнтам комплекс банківських послуг цілодобово в режимі реального часу, з будь-якої точки світу, що має вхід в Інтернет.

Згідно із ст. 32.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону. Відповідно до ст. 33.2 зазначеного закону платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ.

Згідно з п. 1.19 Інструкції банк не несе відповідальність за достовірність змісту платіжного доручення. Платники й отримувачі коштів здійснюють контроль за своєчасним проведенням розрахунків та розглядають претензії, що виникли, без участі банку.

Вбачається, що спірний переказ коштів був ініційований клієнтом, шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів «Приват24», який інакше ніж через вхід в систему «Приват24», з використанням клієнтського фінансового номера телефону, із відповідним введенням логіну і паролю клієнта, зробити неможливо.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до чинного законодавства України банк здійснює надання банківських послуг необмеженому колу осіб на підставі їх заяви про приєднання до Умов і правил, які розміщуються на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування.

Відповідно до п. 1.1.2.1.12 Умов та правил (в ред. від 01.07.2019 р.) клієнт зобов`язується вживати заходів щодо запобігання втраті (викраденню) карток, стікера PayPass, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на картку і магнітну смугу, або їхньому незаконному використанню.

Відповідно до п. 1.1.5.14. Умов та правил (в ред. від 01.07.2019 р.) клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему «Приват24» з використанням передбачених цими Умовами та правилами засобів його ідентифікації і аутентифікації.

Відповідно до п. 1.1.1.39. Умов та правил (в ред. від 01.07.2019 р.) ідентифікацією клієнта в «Приват24» є введення імені користувача і пароля.

Пунктом 1.1.6.72. Умов та правил (в ред. від 01.07.2019 р.) визначено, що банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в смс-повідомленні, ПіН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи «Приват24» або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів.

У зв`язку із тим, що переказ коштів за рахунком позивача відбувався за наявності коректного входу в систему дистанційного обслуговування та введення достовірних даних клієнтом, що підтверджується самим позивачем у поясненнях (а.с. 15), у відповідача не було підстав не виконувати свої зобов`язання із виконання платіжного доручення клієнта.

Відповідно де-юре у відповідача немає підстав вважати, що спірна транзакція вчинена не позивачем (в межах кредитного ліміту).

Станом на день розгляду справи позивачем не надано доказів тому, що спірну транзакцію ініціювала не вона. Сам факт подання нею заяви про вчинення кримінального правопорушення та внесення останньої до ЄРДР не є таким доказом в розумінні ч. 6 ст. 82 ЦПК України, адже винних осіб за цим правопорушенням не встановлено, вирок стосовно них не ухвалено.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати платежів, передбачених договором банківського обслуговування SAMDNFC9, так само немає підстав для відновлення відповідачем залишку коштів на рахунку позивача і поверненні 5 443,17 грн списаних банком коштів за користування кредитним лімітом.

Отже позовні вимоги безпідставні і задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1066, 1071, 1073 ЦК України; Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ 21.01.2004 № 22; Умовами та правилами надання банківськіх послуг (в ред. від 01.07.2019 р.); ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 263-265, 352 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , м. Київ, вул. М.Грушевського, 1-Д.

Суддя Г.О.Матійчук