РІШЕННЯ

іменем України

18 вересня 2020 рокуСправа №451/165/20
Провадження № 2/451/504/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/165/20 за позовом ОСОБА_1 до Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

5 лютого 2020 року ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Увин, Радехівського району Львівської області помер її чоловік - ОСОБА_2 . Згідно Свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 виданого сільською радою Барилів, Бродівського району Львівської області 25.07.1964 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились ІНФОРМАЦІЯ_2 , після реєстрації одруження ОСОБА_3 присвоїла собі прізвище ОСОБА_4 . З Довідки №36, виданої виконкомом Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області 17.03.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 . На день смерті померлого були зареєстровані наступні особи: дружина - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_5 , син - ОСОБА_6 , дочка - ОСОБА_7 . Після смерті Спадкодавця - ОСОБА_2 , окрім іншого манна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області. Маючи намір оформити спадщину після смерті чоловіка, позивач звернулася до приватної нотаріальної контори нотаріуса Юрченко О.В., однак нотаріусом було в усній формі відмовлено у оформленні спадщини, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки (оригіналу державного акту на право приватної власності на землю) через його втрату. Позивач після смерті Спадкодавця, фактично прийняла спадщину оскільки перед смертю та на день смерті проживала із Спадкодавцем понад 5 років і надалі продовжує користуватись та розпоряджається майном, а саме городом, садом, земельною ділянкою загальною площею 3.0646 гектарів, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії І-ЛВ №089080 належать ОСОБА_2 . Відсутність правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав позивача, як спадкоємця, у позасудовому порядку, а тому позивач вимушений звернутися з позовом до суду. Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 089080 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3117 від 24.12.1999 року, а саме: земельну ділянку загальною площею 1.8919 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0.8163 гектарів (ріллі) та земельну ділянку загальною площею 0.3564 гектарів (кормових угідь).

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просить задоволити (а.с.37).

Представник відповідача Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.36).

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Увин, Радехівського району Львівської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим Увинською сільською радою Радехівського району Львівської області 04.04.2006 року (а.с.8).

Згідно Свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 , виданого сільською радою Барилів, Бродівського району Львівської області 25.07.1964 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились 25.07.1964 року та після реєстрації одруження ОСОБА_3 присвоїла прізвище « ОСОБА_4 » (а.с.9).

З довідки №36, виданої виконкомом Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області 17.03.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 . На день смерті померлого були зареєстровані наступні особи: дружина - ОСОБА_1 , 1943 р. н., дочка - ОСОБА_5 , 1969 р.н., син - ОСОБА_6 , 1971 р.н., дочка - ОСОБА_7 , 1975 р.н. (а.с.10).

Відповідно до довідки №35, виданої виконкомом Увинської сільської ради 17.03.2016 року, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 . Від імені померлого Увинською сільською радою заповіт не посвідчувався (а.с.13).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №089080, виданого 24.12.1999 року головою Радехівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення VІІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 19.10.1999 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за №3117, вбачається, що земельна ділянка, площею 3,0646 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_2 (а.с.11-зворот).

З заяви про відмову від прийняття спадщини від 22.07.2016 року, засвідченою секретарем Увинської сільської ради Шевчук О.Л. та зареєстрованою в реєстрі за №56, вбачається, що ОСОБА_5 відмовилась від оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця батька ОСОБА_2 (а.с.14).

В свою чергу, син ОСОБА_2 , який проживав спільно з ним на час смерті - ОСОБА_6 , заявою від 01.09.2016 року засвідченою секретарем Увинської сільської ради Шевчук О.Л. та зареєстрованою в реєстрі за №68, відмовився від оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця (а.с.15).

Дочка спадкодавця - ОСОБА_6 , яка проживала спільно з ним на час смерті - ОСОБА_8 , заявою від 02.09.2016 року засвідченою Шоробура- ОСОБА_9 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрованою в реєстрі за №2497, відмовилась від оформлення спадкових прав після смерті її батька (а.с.16).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,206, 258-259,263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ № 089080, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3117 від 24.12.1999 року, а саме: земельну ділянку загальною площею 1.8919 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0.8163 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0.3564 гектарів (кормових угідь).

Стягнути з Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), жительки с.Увин, Радехівського району Львівської області, судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 18 вересня 2020 року.