03.03.2020 Справа № 696/976/18
№ 2/696/50/20
03 березня 2020 року Кам`янський районний суд Черкаської області
в складі: - головуючого судді - Шкреби В.В.
при секретарі Луцаєвській Н.В.
розглянувши у судовому засіданні в м. Камянка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва (знах. по вул. Закревського, б. 15 в м. Київ), третя особа Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (знах. по вул. Бальзака, б. 64 в м. Київ) про зняття арешту з майна,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва, третя особа Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна.
Вимоги позову мотивує тим, що відповідно до рішення Вербівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області від 23.04.2018 року № 29-5/VII він є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1, 8270 га..Дана земельна ділянка розташована на адміністративній території Вербівської сільської ради.
Під час реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, йому стало відомо, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у місті Києві серія АЕ 672773 від 04.10.2007 року на все його майно накладено арешт, також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 230, виданого 16 січня 2007 року Деснянським райсудом м.Києва про стягнення з нього і ОСОБА_2 на користь КП «Житлорембудсервіс» суми в розмірі 2 115 грн.96 коп..
Арешт зареєстрований п`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою 17.10.2007 року.Реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 5849844.Номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26066288.
Та оскільки на час звернення до суду, у Деснянському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на виконанні у відділі не перебувають виконавчі документи в яких він є боржником, вважає, що порушене його право на володіння та розпоряджання своїм майном яке належить йому на праві власності. Заборгованість погашена в повному обсязі . Виконавче провадження завершено. Будь-які відомості щодо даного виконавчого провадження відсутні
Однак незважаючи на те, що борг, у зв`язку із виникненням якого було накладено арешт на майно погашено у повному обсязі, арешт з майна не було знято, в звязку з чим, позивач змушений звернутись до суду, та просить зняти арешт.
Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, заначив що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомляв.
Представник третьої особи також в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив, розгляд справи провести без участі їхнього представника, та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Виходячи з обставин справи , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права інтересу.
Відповідного до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
Копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, ЄДР заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджено накладення арешту на все майно позивача ОСОБА_1 (а.с.5).
Копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.10.2007 року підтверджує накладення арешту на все майно ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 230 , виданого 16.01.2007 року Десянянським районним судом міста Києва (а.с.6).
Із довідки наданої Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 18.05.2018 року № 04-З вбачається, що на виконанні у відділі відсутні виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 (а.с.7).
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
В.о.начальника відділу ДВС відмовлено заявнику у знятті арешту, оскільки у даному відділі не перебувають виконавчі провадження де позивач є боржником.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, враховуючи, що позивач в позовній заяві не ставить вимогу про стягнення судового збору, то суд, за таких обставин, вважає за можливе не стягувати понесені позивачем судові витрати з відповідача по справі.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 237, 263-265, 280-282, 268, 280-284 ЦПК України , Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -
Позов ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва (знах. по вул. Закревського, б. 15 в м. Київ), третя особа Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (знах. по вул. Бальзака, б. 64 в м. Київ) про зняття арешту з майна- задовольнити.
Зняти арешт з майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Десяняського РУЮ у місті Києві АЕ 672773 від 04 жовтня 2007 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва № 230 від 16 січня 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Житлорембудсервіс» 2115 грн.96 коп, зареєстрований п`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою 17.10.2007 року, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 5849844, номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26066288.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354,355,ЦПК України). Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

До дня початку функцінування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаютьсясудами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII Перехідні положення ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України) .

Суддя : В.В Шкреба