Справа № 404/8565/19
Номер провадження 2/404/2307/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «НВП «Радій» про визнання безстрокових трудових відносин та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «НВП «Радій» про визнання безстрокових трудових відносин та поновлення на роботі, просив поновити його на роботі, захистити ефективно трудові права, визнавши безстрокові трудові відносини, зобов`язавши відповідача укласти з ним безстроковий трудовий договір за інженерним фахом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 05 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «НВП «Радій» про визнання безстрокових трудових відносин та поновлення на роботі залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 грудня 2019 року позивачем 28 грудня 2019 року подано до суду позовну заяву у новій редакції до ПАТ «НВП «Радій» про визнання безстрокових трудових відносин та поновлення на роботі, відповідно якої він просив захистити ефективно його трудові права, визнати безстрокові трудові відносини з (ЗПРГ) ПАТ «НВП «Радій» та поновити на роботі.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що між позивачем та ПАТ «НВП «Радій» з березня 2019 року по жовтень 2019 року включно неодноразово були укладені договори підряду (7 місяців поспіль три договори), в яких встановлений строк на виконання певної роботи, але які в сукупності є безстроковими трудовими договорами, але формально укладені як договір підряду. Форма трудових відносин, редакція та зміст договорів підряду були запропоновані роботодавцем - директором ЗПРГ (підрозділом ПАТ «НВП «Радій») та тричі змінювали свій зміст, який був складений формально, але робота виконувалась різнопланова інженерного фаху протягом дії договору. Директором ЗПРГ в присутності його заступника надавалась цивільна обіцянка укласти безстроковий трудовий договір. Фактично договори підряду були формально запропоновані з метою тримати працівника в напруженні та покорі з зменшенням трудових прав, які з самого початку розпочинались як безстрокові за визначенням п. 1 ст. 23 КЗпПУ.

Вказано, що договір підряду є ніщо інше як трудовий договір за визначенням п. 1 ст. 23 КЗпПУ, оскільки він не є фізичною особою підприємцем та не здійснює підприємницьку та господарську діяльність як самозайнята особа, не надає послуги як самозайнята особа, тому договір підряду з юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність та договір підряду є частиною процесу виробництва та валових витрат відповідача - може бути лише як трудовий на певну роботу на певний строк за визначенням п. 3 ст. 23 КЗпПУ, який фактично тривав як безстроковий за визначенням п. 1 ст. 23 КЗпПУ.

Вважає, що договори підряду по суті є його неодноразовим клопотанням на укладення безстрокового трудового договору та він був змушений їх підписати для отримання роботи за пропозицією роботодавця, який не має кінцевого кількісного виконання та кількісного вимірювання, виконував як завдання по договору так і додаткові завдання, які не увійшли до договору та додатково мають ознаки неоформлених трудових відносин. Майже постійно перебував на підприємстві, відвідував планові засідання трудового колективу, виконував інші роботи інженерного фаху за своєю кваліфікацією та супутні інженерні роботи, які не увійшли в перелік за договором підряду, розпочаті та не завершені інші поточні роботи, які пов`язані з поточною плановою господарською діяльністю підрозділу підприємства ЗВРГ (заводу виробництва рульової гідравліки) ПАТ «НВП «Радій».

Договори хоч і відповідають по змісту та оформленню ст.ст. 837-864 ЦК України, але не є цивільними відносинами, так як укладені з суб`єктом господарювання (ПАТ «НВП «Радій»), який веде господарську в цілому планову діяльність задля отримання прибутку, а договори підряду приймають участь та є частиною витрат в продукції підприємства.

По закінченню строку останнього договору підряду 30 жовтня 2019 року, який є трудовим за п. 3 ст. 23 КЗпП України, та має явні ознаки та докази безстрокового трудового договору - його не було допущено до роботи 01 листопада 2019 року методом блокування електронного пропуску, який йому виданий раніше та яким він користувався 7 місяців поспіль, безстроковий договір неправомірно не укладався, інші види договорів не продовжувались, чим фактично його було неправомірно позбавлено роботи, тобто звільнено, та безстроковий трудовий договір припинився з 01 листопада 2019 року.

Такі умови формального договору підряду - істотно звужує (звужувало) його права порівняно з іншими працівниками, які мають безстрокові трудові відносини з роботодавцем.

Зазначено, що оскільки трудові договори (оформлені як договори підряду) були фактично укладені як безстрокові, про розірвання яких не було заявлено жодною стороною, а навпаки з його боку була заява про продовження трудових відносин, переукладались декілька разів поспіль та тривали більше 7 місяців, де фактично виконувалась інша робота, а робота з неоформленими трудовими відносинами була частиною обов`язків за фахом безстрокових трудових відносин, які раптово припинились з порушенням його права на працю - такі договори, а саме останні з 01 листопада 2019 року слід вважати продовжені на невизначений строк, а їх переривання з 01 листопада 2019 року - є фактично незаконне звільнення.

Позивач є членом та головою первинної профспілкового організації «Техніка і право» (ППО «ТіП»), код юридичної особи 43361053, яка діє на підставі власного статуту та Закону України № 1045-14 «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» з моменту його підписання 19 липня 2019 року та яка об`єднує членів різних підприємств та будь-яких форм трудового договору за ст. 11 Закону України 1045-14, з особливостями за Конституційними рішеннями «vd20001018 vn11-рп/2000» та «vd981029 vn14-рп/98».

За його бажанням, правом за статутом та клопотанням, рішенням ради профспілки 4-Р від 20 вересня 2019 року був створений виборний орган від ППО «ТіП» на ПАТ НВП «Радій» та обрано його до нього з метою представництва своїх трудових прав перед роботодавцем. Фактично та в законний спосіб з дати початку трудових відносин першого договору підряду березня 2019 року профспілка почала діяти за місцем роботи у роботодавця. Рішенням ради профспілки 5-Р від 18 листопада 2019 року були ухвалені заходи щодо початку перевірки відповідача з підстав ст. 259 КЗпПУ та повноважень профспілки за Законом України 1045-14. Перевірка профспілки не відбулась внаслідок перешкоджання діяльності профспілки.

За наявною інформацією та документами було складено акт (Додаток 1) неповної перевірки від профспілки, який відображає попередньо виявлені обставини.

Позивач вважає, що за таких обставин, ігнорування норми ст. 39-1 КЗпПУ, фактично звільнення було проведено з недотриманням норми ст. 43 КЗпПУ, ст. 42 КЗпПУ та ст. 252 КЗпПУ, а також ідентичними ст. 41 Закону України 1045-14.

Доказом неоформлених трудових відносин є Додаток 2, приймання безпосередньої участі в плануванні та розробці заходів ЗПРГ, які не були оформлені договором чи додатковою угодою до нього.

Також, доказом неоформлених трудових відносин є Додаток 3, участі у роботах ЗПРГ, які не були оформлені договором чи додатковою угодою до нього. Доказом неоформлених трудових відносин є Додаток 4, розпочатих та незавершених робіт в ЗПРГ, які були оформленні договором чи додатковою угодою до нього.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ НВП «Радій» про визнання безстрокових трудових відносин та поновлення на роботі повторно залишено без руху та запропоновано позивачу надати до суду у встановлений строк належним чином складену позовну заяву в новій редакції.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 03 лютого 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «НВП «Радій» про визнання безстрокових трудових відносин та поновлення на роботі, за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

28 лютого 2020 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 59-62/, відповідно якого вказано, що ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2009 року по 21 лютого 2020 року не перебував у трудових відносинах з ПАТ «НВП «Радій».

У 2019 році відповідач та позивач перебували у цивільно-правових відносинах на підставі укладених між ними договорів підряду.

Так, 18 березня 2019 року між ПАТ «НВП «Радій» та ОСОБА_1 було укладено цивільно-правовий договір підряду № 78 відповідно до якого підрядник прийняв на себе зобов`язання на свій ризик виконати розробку і впровадження керуючих програм для товарної обробки БПД (15 програм), розробку керуючих програм на координатно-вимірювальну машину. Загальна сума договору складає 14900 грн.

Відповідно до пункту 6.1 зазначеного договору підрядник самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку.

Робота за вказаним договором виконувалася підрядником поетапно (п. 3.2 договору).

Так, 29 березня 2019 року замовником прийнято від підрядника виконаний етап роботи по розробці і впровадженню керуючих програм для токарної обробки БПД, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі робіт за договором підряду.

Крім того, 26 квітня 2019 року замовником прийнято від підрядника виконаний етап роботи по розробці керуючих програм на координатно-вимірювальну машину, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі робіт за договором підряду.

02 травня 2019 року між ПАТ «НВП «Радій» та ОСОБА_1 було укладено цивільно-правовий договір підряду № 120 відповідно до якого підрядник прийняв на себе зобов`язання на свій ризик виконати розробку і впровадження керуючих програм обробки деталей рульової гідромеханіки, МЕО (механізму електричного одно обертового та оснастки для лиття ЛГМ (легко газифікованих моделей). Загальна сума договору складає 29 800 грн.

Відповідно до пункту 6.1 зазначеного договору підрядник самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку.

Робота за вказаним договором виконувалася підрядником поетапно (п. 3.2 договору).

Зобов`язання за даним договором були виконані підрядником у три етапи, а саме: розроблено і впроваджено програми обробки деталей рульової гідромеханіки, що підтверджується актом приймання-здачі робіт за договором підряду від 31 травня 2019 року, розроблено та впроваджено 10 керуючих програм обробки деталей МЕО, що підтверджується актом приймання-здачі робіт за договором підряду від 30 червня 2019 року, розроблено 7 програм для виготовлення оснастки для лиття ЛГМ, що підтверджується актом приймання-здачі робіт за договором підряду від 31 липня 2019 року.

01 серпня 2019 року між ПАТ «НВП «Радій» та ОСОБА_1 було укладено цивільно-правовий договір підряду № 214 відповідно до якого підрядник прийняв на себе зобов`язання на свій ризик виконати встановлення керуючих програм на центральний сервіс (єдине комп`ютерне робоче місце наладчика станків з ЧПУ) та впровадження і відпрацювання керуючих програм на 9 одиницях обладнання через локальну мережу. Загальна сума договору складає 31 500 грн.

Відповідно до п. 6.1 зазначеного договору підрядник самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку.

Роботи за вказаним договором виконувалася підрядником поетапно (п. 3.2 договору).

Зобов`язання за даним договором були виконані підрядником у три етапи, а саме: встановлено керуючі програми на центральний сервіс (єдине комп`ютеризоване робоче місце наладчика станків з ЧПУ), що підтверджується актом приймання-здачі робіт за договором підряду від 31 серпня 2019 року, за допомогою локальної мережі на 9 станках з ЧПУ Hyunday (3-токарні, 2 токарно-фрезерні, 3 вертикально-фрезерні, 1 горизонтально-обробний) впроваджено і відпрацьовано керуючі програми, що підтверджується актом приймання-здачі робіт за договором підряду від 31 жовтня 2019 року.

Відповідач при нарахуванні та сплаті позивачу винагороди, відображав виконану позивачем за договорами підряду роботу у звітах за формою 1ДФ за кодом 102 (цивільно-правова угода), про що зазначено у звітах за 1-4 квартал 2019 року.

Умови цивільно-правових договорів виконані в повному обсязі та без зауважень з боку сторін один до одного.

За вказаними договорами ОСОБА_1 не надавав замовнику трудової книжки, він не входив до штату підприємства, не ознайомлювався та не брав на себе зобов`язань виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку, колективний договір та розпорядок робочого дня підприємства, облік його робочого часу замовником не здійснювався.

Таким чином, перелічені цивільно-правові договори жодним чином не регулюють процес трудової діяльності, її організацію.

Договори підряду, додаткові угоди до вказаних договорів підписані особисто ОСОБА_1 , що підтверджує вираження ним особистої волі на укладення саме договорів підряду.

Дійсність вищезгаданих договорів підряду підтверджується тим, що позивач неодноразово підписував акти здачі приймання-робіт за укладеними між ним та відповідачем договорах підряду та отримував за ними винагороду.

Наведене свідчить про те, що позивач розумів, що ним укладаються договори цивільно-правового характеру, а саме договори підряду.

Цивільно-правові договори, укладені між позивачем та відповідачем не були визнані недійсними чи неукладеними у порядку встановленому законом.

Вказано, що на ПАТ «НВП «Радій» створена та діє профспілкова організація, а саме: Первинна профспілкова організація Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Радій» (ідентифікаційний код юридичної особи 22219101).

Профспілкова організація «Техніка і право» не має ніякого відношення до діяльності ПАТ «НВП «Радій», та крім іншого була зареєстрована 26 листопада 2019 року (майже через місяць після закінчення цивільно-правових відносин між позивачем і відповідачем), що підтверджується роздруківкою з ЄДР долученою позивачем.

Долучені позивачем до позову докази є недопустимими, оскільки штучно створені позивачем з метою створення ілюзії спору та намагання видати бажане за дійсне. Зокрема документи датовані датами, що передують обставинам, які насправді не відбувалися.

Вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

16 липня 2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 150-152/, відповідно якої вказано, що позов має на меті довести, що договори підряду є фактично строковими трудовими з ознаками безстрокових в контексті ст. 23 КЗпПУ, а поточна робота різного роду за час договорів, які не увійшли в перелік договорів підряду і виконувалась за інженерним фахом (провідним інженером-технологом, провідним інженером-конструктором, провідним інженером з підготовки виробництва), акти виконаних робіт є фіктивними, не підтвердженими фактичними роботами та які переукладались для створення видимості договору підряду та підписувались ним вимушено для отримання доходу по запропонованій схемі відповідачем. Такі трудові строкові договори вважаються укладеним на невизначений строк за ч.2 ст. 39-1. Припинення (фактично безстрокового) трудового договору був з порушенням трудового законодавства.

Вказано, що з документів вбачається, що це є трудові строкові договори, які в сукупності мають ознаки безстрокових договорів. Такі обставини вбачаються з того, що такі договори є формальними, оформленими як договори підряду, але мета таких договорів була налагодження безстрокових відносин з метою тричі продовження трудових відносин, але з грубим порушенням трудового законодавства прав та гарантій працівника (його як позивача). Трудове законодавство та права позивача порушенні в плані гарантій, які розповсюджуються за законом на інших працівників, які працюють за безстроковим трудовим договором та колективним договором.

Аналізуючи предмет договорів та акти виконаних робіт договорів, такі договори є трудовими та підпадають під трактування ст. 23 КЗпПУ.

Зазначено, що оскільки він не є суб`єктом господарювання як ФОП - фізична особа підприємець та реєстрував види діяльності, договір підряду не міг бути із ним укладений та є фактично трудовим договором, та підписаний ним вимушено за запропонованою формою та змістом в односторонньому порядку відповідачем, де фактично виконувалась інша інженерна робота, за спеціальністю та фахом, який відповідає напрямку підрозділу підприємства. Штатний розпис свідчить та є доказом про зайнятих на безстрокових трудових договорах (постійна основа) інженерних працівників та наявність такої потреби для виробництва за напрямком виробничої діяльності.

Те, що договори підряду не відбулись, та були трудовими, також фактично були оформлені як підстава виплати заробітної плати за роботу як провідним інженером-технологом та інженером з підготовки виробництва (посадові інструкції). Ним був доданий доказ з планом робіт з підготовки виробництва, що і було основною діяльністю на час строку оформлених договорів підряду. Фактично він виконував роботу за кваліфікаційною характеристикою провідного інженера-технолога та провідного інженера з підготовки виробництва, але були переукладені з метою зміни суті робіт для створення юридичної видимості договору підряду. Очевидно, що це було створено щоб мати змогу в односторонньому порядку розірвати трудові відносини без збереження гарантій, що є грубе порушення трудових прав порівняно з оформленими на безстроковій основі працівниками. Мотив - для швидкого звільнення без вихідної допомоги та економії коштів, що є порушення соціальних конституційних гарантій.

Аналіз договорів та актів виконаних робі показує, що в них не визначено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні були бути відображені в акті їх приймання; відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи переданий виконавцеві замовникові, перелік завдань роботи по кількісних і якісних характеристик.

При покликанні роботодавця на те, що між сторонами існують договірні зобов`язання за договором підряду, для спростування таких доводів необхідно звертати увагу на те, чи визначено таким договором обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні були бути відображені в акті їх приймання; відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовникові; перелік завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик. Такі спростування відповідач не навів.

Також відповідач не надав доказів фактично виконаної роботи, що саме передав він за актами виконаних робіт замовнику, які оформлені формально та не несуть за собою матеріального забезпечення, з яким можна ознайомитись в судовому засіданні. Фактична робота була проведена за графіком створення системи планування виробництвом, який був доданий до позову.

Вважає, що ним доведено, що договори підряду мають всі ознаки трудових договорів, тому за ст. 39-1 вважаються продовженими на невизначений строк за інженерним фахом, тобто є безстроковими трудовими відносинами, які неправомірно розірвані в односторонньому порядку відповідачем з порушенням трудових прав.

Відповідач повинен був визнати наведену норму закону та запропонувати укласти з ним безстроковий трудовий договір за інженерною спеціальністю, винести наказ про прийняття на роботу та занести запис в трудову книжку. Такі дії відповідача він правомірно очікував до 01 листопада 2019 року.

Фактично не допуск до прохідної 01 листопада 2019 року його до роботи, є датою незаконного звільнення.

Доводи відповідача про стягнення судових витрат з позивача не заслуговують на увагу, в яких необхідно відмовити, тому що подані не до належного суб`єкта, оскільки п.7 ст. 141 ЦПК України має настанови, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач при розгляді спору як поновлення на роботі звільнений від судового збору усіх інстанцій. Відповідач мав би клопотати компенсувати судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також вважає, що сума витрат є надмірною, завищеною, необґрунтованою, та може завдати збитків державі.

Також, слід встановити, в яких відносинах представник відповідача перебуває з відповідачем, безстрокових з встановленим розміром заробітної плати, чи не перебуває на умовах безстрокового договору як фахівець з права, який за посадовою інструкцією та відповідну оплату здійснює трудову діяльність, та посадові обов`язки передбачають представництво в суді та є прямим обов`язками за безстроковим трудовим договором. Це дає підстави спростувати чи підтвердити штучність такого договору та оплати задля додаткової неправомірної вигоди.

28 липня 2020 року від позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення /а.с. 166-169/.

В судове засідання позивач не з`явився. Про час та день судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ПАТ «НВП «Радій» про визнання безстрокових трудових відносин та поновлення на роботі не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути:1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров`я.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.7 постанови від 06.11.92 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», що згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, пологах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт).

Контракт є особливою формою трудового договору і укладається він, коли його застосування відповідає законодавству (ст.21 КЗпП).

Власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом (наприклад, керівники підприємств). Порушення цих вимог може бути підставою для визнання відповідно до ст.9 КЗпП недійсними умов праці за контрактом, які погіршують становище порівняно з законодавством України.

Таким чином, трудовий контракт, який є особливою формою трудового договору - це вольовий двосторонній акт, угода двох суб`єктів, спрямована на виникнення трудових відносин. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП сторонами трудового договору, а отже, і контракту є працівник і роботодавець.

В той же час, трудова угода за своєю суттю є цивільно-правовим договором, тобто договором підряду чи договором про надання послуг, і регулюється Цивільним кодексом України. За договором підряду, відповідно до статті 837 ЦК, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконану роботу.

Відповідно укладення, виконання та припинення (розірвання) трудової угоди регулюється цивільно-правовим законодавством, а трудового договору - законодавством про працю.

Судом встановлено, що 18 березня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Радій» в особі генерального директора ОСОБА_2. і ОСОБА_1 був укладений договір підряду №78 /а.с. 67/.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору підряду, замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати в строк з 18 березня до 30 квітня 2019 року наступні роботи: «розработка и внедрение управляючих программ для токарной обработки БПД (15 программ). Розработка управляючих программ на координатно-измерительную машину», а замовник зобов`язався прийняти цю роботу та оплатити її.

Відповідно до п. 3.3 договору, приймання-передача виконаного етапу робіт оформлюється актом приймання-передачі виконаного етапу робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін та є підставою для здійснення оплати.

Відповідно до п. 6.1 договору підрядник самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до п. 7.1 строк дії договору встановлюється з 18 березня 2019 року по 30 квітня 2019 року.

18 березня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Радій» в особі генерального директора ОСОБА_2. і ОСОБА_1 була укладена додаткова угода до договору підряду № 78. Відповідно до вказаної додаткової угоди сторони погодили, що сума, яку належить сплатити підряднику за виконання робіт згідно договору підряду від 18 березня 2019 року № 78 складає 14900 грн. /а.с. 68/.

29 березня 2019 року був складений акт приймання-здачі робіт за договором підряду, про те, що згідно договору підряду від 18 березня 2019 року № 78 підрядник виконав обсяг робіт з 18 березня по 29 березня 2019 року та виконаний об`єм робіт підлягає оплаті в сумі 5000 грн. за виключенням податків згідно діючого законодавства /а.с. 69/.

26 квітня 2019 року був складений акт приймання-здачі робіт за договором підряду, про те, що згідно договору підряду від 18 березня 2019 року № 78 підрядник виконав обсяг робіт з 01 квітня 2019 року по 26 квітня 2019 року та виконаний об`єм робіт підлягає оплаті в сумі 9900 грн. за виключенням податків згідно діючого законодавства /а.с. 70/.

02 травня 20190 року між Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Радій» в особі генерального директора ОСОБА_2. і ОСОБА_1 був укладений договір підряду № 120 /а.с. 71/.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору підряду, замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботу, визначену в додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього договору в строк з 02 травня до 31 липня 2019 року, а замовник зобов`язався прийняти цю роботу та оплатити її.

Відповідно до п. 3.3 договору, приймання-передача виконаного етапу робіт оформлюється актом приймання-передачі виконаного етапу робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін та є підставою для здійснення оплати.

Відповідно до п. 6.1 договору підрядник самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до п. 7.1 строк дії договору встановлюється з 02 травня 2019 року по 31 липня 2019 року.

Відповідно до додаткової угоди до договору підряду № 120 від 02 травня 2019 року укладеної між Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Радій» в особі генерального директора ОСОБА_2. і ОСОБА_1 , сторони погодили, що підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати наступну роботу: «розработка и внедрение управляючих программ обробітки деталей рулевой гидромеханики, МЭО и оснастки для лиття ЛЧМ» /а.с. 72/.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди, сума, яку належить сплатити підряднику за виконання робіт згідно договору підряду від 02 травня 2019 року № 120 складає 29800 грн.

Відповідно до акту приймання-здачі робіт за договором підряду від 31 травня 2019 року, сторони склали цей акт про те, що згідно договору підряду від 02 травня 2019 року № 120 підрядник виконав обсяг робіт з 02 травня 2019 року по 31 травня 2019 року та підлягає оплаті в сумі 9930 грн. за виключенням податків згідно діючого законодавства /а.с. 73/.

30 червня 2019 року був складений акт приймання-здачі робіт за договором підряду, про те, що згідно договору підряду від 02 травня 2019 року № 120, підрядник виконав обсяг робіт з 01 червня 2019 року по 30 червня 2019 року та виконаний об`єм робіт підлягає оплаті в сумі 9930 грн. за виключенням податків згідно діючого законодавства /а.с. 74/.

31 липня 2019 року був складений акт приймання-здачі робіт за договором підряду, про те, що згідно договору підряду від 02 травня 2019 року № 120, підрядник виконав обсяг робіт з 01 липня 2019 року по 31 липня 2019 року та виконаний об`єм робіт підлягає оплаті в сумі 9940 грн. за виключенням податків згідно діючого законодавства /а.с. 75/.

01 серпня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче підприємство «Радій» в особі генерального директора ОСОБА_2. і ОСОБА_1 був укладений договір підряду № 214 /а.с. 76/.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору підряду, замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботу, визначену в додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього договору в строк з 01 серпня по 31 жовтня 2019 року, а замовник зобов`язався прийняти цю роботу та оплатити її.

Відповідно до п. 3.3 договору, приймання-передача виконаного етапу робіт оформлюється актом приймання-передачі виконаного етапу робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін та є підставою для здійснення оплати.

Відповідно до п. 6.1 договору підрядник самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до п. 7.1 строк дії договору встановлюється з 01 серпня 2019 року по 31 жовтня 2019 року.

Відповідно до додаткової угоди до договору підряду № 214 від 01 серпня 2019 року сторони погодили, що підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати наступну роботу: «Установка управляющих программ на центральный сервис (единое компьютеризированное рабочее место наладчика станков с ПУ). Внедрение и отработка управляющих программ на 9 единицах оборудования посредством локальной сети» /а.с. 77/.

Відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди, сума, яку належить сплатити підряднику за виконання робіт згідно договору підряду від 01 серпня 2019 року № 214 складає 31500 грн.

31 серпня 2019 року був складений акт приймання-здачі робіт за договором підряду, про те, що згідно договору підряду від 01 серпня 2019 року № 214, підрядник виконав обсяг робіт з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2019 року та виконаний об`єм робіт підлягає оплаті в сумі 10 500 грн. за виключенням податків згідно діючого законодавства /а.с. 78/.

30 вересня 2019 року був складений акт приймання-здачі робіт за договором підряду, про те, що згідно договору підряду від 01 серпня 2019 року № 214, підрядник виконав обсяг робіт з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2019 року та виконаний об`єм робіт підлягає оплаті в сумі 10 500 грн. за виключенням податків згідно діючого законодавства.

30 вересня 2019 року був складений акт приймання-здачі робіт за договором підряду, про те, що згідно договору підряду від 01 серпня 2019 року № 214, підрядник виконав обсяг робіт з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року та виконаний об`єм робіт підлягає оплаті в сумі 10 500 грн. за виключенням податків згідно діючого законодавства /а.с. 79/.

Відповідно до довідки виданої ПАТ «НВП «Радій» від 21 лютого 2020 року, ОСОБА_1 у період - 01 грудня 2009 року по 21 лютого 2020 року не перебував у трудових відносинах з ПАТ «НВП «Радій». На ПАТ «НВП «Радій» створена та діє одна профспілкова організація, а саме: Первинна профспілкова організація Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Радій» (ідентифікаційний код юридичної особи 22219101) /а.с. 64/.

Відповідно до наданого відповідачем штатного розпису керівників та спеціалістів заводу з виробництва рулевої гідромеханіки з 01 січня 2019 року, позивача серед працівників не має /а.с. 65-66/.

Відповідно до умов вищевказаних договорів підряду та додаткових договорів позивач зобов`язався виконувати роботи на підприємстві. Завдання позивач мав виконувати на свій ризик, самостійно організовувати виконання роботи, при цьому не підлягав під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, режим роботи визначався ним самостійно, але з дотриманням норм охорони праці, санітарії та техніки безпеки, а відповідач повинен забезпечити позивача усім необхідним для виконання роботи, передбаченої в угоді, своєчасно прийняти та оплатити виконану позивачем роботу, період виконання роботи узгоджувався, встановлювалась сума оплати роботи, оплата за виконану роботу виконувалась за фактично виконані об`єми робіт. Період виконання робіт сторонами узгоджувався та відображався в угоді.

Зі змісту укладених договорів випливає, що вони укладені між підприємством (замовником) та підрядником, а не роботодавцем і працівником і за умовами договорів позивач брав на себе зобов`язання виконувати певну роботу на свій ризик, самостійно організовувати її виконання у певний термін і режим роботи визначати самостійно, при цьому не підпадаючи під дію правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства.

Слід зазначити, що під час оформлення на роботу за трудовим договором працівник зобов`язаний надати документи, зазначені у статті 24 КЗпП: паспорт, трудову книжку (за наявності), у визначених законодавством випадках - документ про освіту, довідку про стан здоров`я та інші документи. Також надається довідка про присвоєння ідентифікаційного номера та свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. На підставі наданих документів та заяви працівника власник видає наказ чи розпорядження про прийняття на роботу До трудової книжки вноситься запис про прийняття на роботу, а весь час роботи зараховується до трудового стажу.

Підписання сторонами контракту є правовою підставою для видання наказу (розпорядження) про прийняття працівника на роботу з дати установленої в контракті за згодою сторін.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається і зазначена обставина не заперечувалася сторонами, що позивач заяву про прийняття на роботу не писав, трудову книжку на підприємство не надавав, і наказ про прийняття на роботу відповідачем не видавався.

Також з матеріалів справи та з пояснень сторін випливає, що позивач протягом дії укладених з ним угод письмово не звертався до адміністрації підприємства із письмовими заявами про прийняття його на роботу згідно норм КЗпП України.

Під час судового розгляду не здобуто доказів накладання адміністративних чи будь-яких інших штрафних санкцій за порушення трудового законодавства відносно позивача, так само і не встановлено фактів притягнення посадових осіб відповідача до адміністративної чи кримінальної відповідальності за порушення трудового законодавства у взаємовідносинах з ОСОБА_1 .

Таким чином, належних та допустимих доказів порушення прав позивача на працю судом не встановлено.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має вищу юридичну силу. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до вимог ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Слід зазначити, що позивач погодився на виконання запропонованих відповідачем робіт. На підставі цього, позивач вільно, без примусу, у відповідності з його внутрішньою волею самостійно укладав з відповідачем угоди на виконання робіт. При цьому, позивачу було відомо на що вказаний договір був спрямований і які реальні правові наслідки, що обумовлені ним, але не відмовлявся від запропонованої роботи на умовах договору підряду і в подальшому декілька разів переуклав їх, тим самим погоджуючись на виконання робіт передбачених ними.

Правовідносини, які виникли в даному випадку між позивачем та відповідачем регулюються главою 61 ЦК України, а положення укладених угод містить ознаки договору підряду, за яким одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а остання зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України). Також положення укладених між сторонами у справі містять положення щодо ціни роботи, яка включає плату за виконану роботу (843 ЦК України); щодо строку виконання роботи (ст. 846 ЦК України); а також щодо взаємних прав та обов`язків сторін, що кореспондується з ст. 847 ЦК України, ст. 850 ЦК України, ст. 853 ЦК України; ст. 854 ЦК України.

З актів виконаних робіт також вбачається що розмір оплати послуг не залежав від кількості відпрацьованих годин, тобто був обумовлений сторонами розмір оплати, який є однією з ознак цивільно-правових договорів.

Аналіз трудової угоди свідчить про те, що всі зазначені умови є в трудовій угоді, якими сторони керувались виконуючи її.

З огляду на зміст ст. 204 ЦК України правочин є правомірний, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто на теперішній час трудові угоди (правочин) є дійсними. Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України.

Порушень вимог зазначених норм не було, що підтверджується фактом неоднарозового переукладання трудових угод позивачем.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що на позивача покладається обов`язок надати докази у підтвердження заявлених ним позовних вимог.

Враховуючи, що позивач заяву про прийняття на роботу не писав і з такою заявою до відповідача не звертався, наказ про призначення його на ту чи іншу посаду відповідачем не видавався, трудова книжка позивача ніколи не зберігалась у відділ кадрів відповідача і відповідні записи про прийом позивача на постійну роботу на підприємство відповідачем до його трудової книжки не вносилось, позивач не підпадає під дію вимог законодавства стосовно матеріальної та дисциплінарної відповідальності, режим роботи визначав самостійно, в трудовій угоді зазначена конкретна робота, тобто предметом трудової угоди був визначений результат праці, а не процес, виконувалися індивідуальні завдання, доручення, оплата робіт здійснювалась не за процес праці, а за результат, який визначався актом виконаних робіт, винагорода за роботу була в твердій фіксованій сумі та встановлена за згодою сторін, на відміну від трудового договору, де заробітна плата визначається з розрахунку мінімальної заробітної плати і формується за рахунок основної, додаткової зарплати та компенсаційних виплат, підставами для укладання трудових угод була необхідність виконання робіт, які, зокрема, неможливо було передбачити, доводи позивача про наявність трудового договору та трудових відносин з відповідачем не заслуговують на увагу.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що позивачем жодного належного та допустимого доказу на підтвердження постійного працевлаштування до суду не було надано, а від так і підстав задовольняти позов у суду не має.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3,4, 12, 13, 76-80, 141, 206, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «НВП «Радій» про визнання безстрокових трудових відносин та поновлення на роботі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.09.2020 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда