Справа № 296/8022/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Рабчинської Я.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участі третьої особи ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 18640,40 грн. понесених додаткових витрат на малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та по 6000 грн. додаткових витрат щомісячно до досягнення дитиною 6-ти років.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказала, що з 26.04.2004р. з відповідачем вона перебуває у шлюбі. У сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , який проживає та зареєстрований з позивачем. Згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27.03.2019р. з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини. Відповідно до медичної довідки та виписки з медичної картки стаціонарного хворого малолітній син хворіє вродженою вадою сечовидільних шляхів, оперований у 3,5 місячному віці, два рази на рік проходить стаціонарне обстеження і лікування, потребує оздоровлення, нагляду педіатра та уролога, приймання спеціальних ліків. Відповідач повинен нести додаткові витрати на малолітнього сина в зв`язку з його хворобою. Витрати на лікування дитини за період з жовтня 2018 по серпень 2019р., які понесла позивач склали 18640,40 грн., що підтверджено чеками. Крім того, позивач вважає, що з відповідача на її користь слід стягувати додатково по 6000 грн. щомісячно в якості додаткових витрат на лікування, оздоровлення та харчування хворої дитини.

В засіданні суду представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач в засідання суду не з`явився, в клопотанні від 14.08.2020р. просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, а також не заперечував проти стягнення з нього додаткових витрат на дитину.

Третя особа ОСОБА_4 в засідання суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Як свідчать матеріали справи, сторони з 26.04.2004р. перебувають у зареєстровану шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Гвардійської селищної ради Новомосковського району (а.с.5).

Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір`ю ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні (а.с.7).

Згідно копії довідки медичного центру «Актив-Мед» (а.с.9) та виписки №8883 від 03.08.2017р. із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.10) малолітній ОСОБА_5 має вроджену ваду сечовидільних шляхів: лівобічний гідронефроз 3 стадії, стеноз лівого сечовода, вторинний хронічний пієлонефрит.

Посилаюсь на те, що на лікування дитини за період з жовтня 2018 по серпень 2019р. позивачем було витрачено 18640,40 грн., що підтверджено чеками, ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача вказану суму. Крім того, позивач вважає, що з відповідача на її користь слід стягувати по 6000 грн. щомісячно на лікування, оздоровлення та харчування хворої дитини в якості додаткових витрат.

Вирішуючи питання на предмет задоволення позову, суд враховує наступне.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо)

Відповідно до ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17).

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до роз`яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Досліджуючи докази, подані позивачем в обґрунтування суми 18640,40 грн., заявленої як понесені додаткові витрати на малолітнього ОСОБА_5 , суд звертає увагу на наступне.

Згідно лікувальних рекомендацій лікаря малолітньому ОСОБА_5 призначено: нагляд педіатра та уролога, Бісептол (сироп) 2,5 мл., уролесан, контроль аналізу сечі, УЗД нирок (а.с.10 зворотня сторона).

Як вбачається з копій фіскальних чеків, контроль аналізу сечі дитини ОСОБА_5 здійснювався тричі, загальна вартість якого склала 280 грн. (а.с.12, 17, 20).

Також, за призначенням лікаря згідно лікувальних і трудових рекомендацій ОСОБА_5 отримав консультацію педіатра 01.08.2019р. вартістю 280 грн. та консультацію лікаря 12.07.2019р. вартістю 300 грн.

Отже, загальна сума додаткових та фактично понесених витрат на дитину, пов`язаних з її лікуванням, згідно поданих фіскальних чеків склала 860,00 грн.

В свою чергу, суд не приймає до уваги решту копій фіскальних чеків, оскільки вони є нечитабельними (а.с.11-13,15,18,21). При цьому, оригіналів цих чеків для огляду суду позивачем та її представником не надано.

Крім того, медичні препарати, які купувались позивачем згідно поданих фіскальних чеків, не призначались лікарем.

З огляду на викладене, позов в частині понесених додаткових витрат на малолітнього сина підлягає задоволенню частково, а саме 860,00 грн.

З приводу вимог позивача про стягнення з відповідача по 6000,00 грн. в якості додаткових витрат на лікування, оздоровлення та харчування хворої дитини, слід вказати наступне.

Положення ст.185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

При цьому, слід вказати, що харчування не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат, в даному випадку з батька, на утримання дитини. Вказані витрати, пов`язані з повсякденними побутовими витратами на дитину.

Лікування та оздоровлення дитини є особливими обставинами, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків.

Проте, в матеріалах позову відсутні докази того, що у подальшому позивачем ОСОБА_2 будуть понесені такі додаткові витрати на лікування та оздоровлення малолітнього ОСОБА_5 .

Так як в матеріалах справи відсутні рекомендації лікарів щодо призначення лікування на визначений період часу та рекомендаціїй щодо оздоровлення, позивачем не обгрунтовано щомісячні суми таких витрат.

В зв`язку з наведеним, позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 6000 грн. щомісячно до досягнення дитиною 6 років задоволенню не підлягають, як такі що не доведені стороною.

У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 860 (вісімсот шістдесят) грн. 00коп.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Реквізити учасників процесу

позивач

ОСОБА_2

фактична адреса проживання: АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

відповідач

ОСОБА_3

адреса для листування: АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_3

третя особа

ОСОБА_4

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_4

Головуючий суддя В. П. Маслак