ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 672/1479/19
Провадження № 22-ц/4820/638/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області в складі судді Сакенова Ю.К. від 23 січня 2020 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , після смерті якого вона прийняла спадщину.

Спадкодавець ОСОБА_5 був засновником фермерського господарства.

31.07.2019 року приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області винесено постанову №709/02-31 від 31.07.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі їй свідоцтва про право на спадщину на частку майна ФГ ОСОБА_5 , що належало померлому чоловіку позивачки. Рішення нотаріуса мотивоване тим, що на цей час не передбачений порядок реєстрації підприємств, як об`єкта нерухомості.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною засновника на підставі факту смерті фізичної особи.

У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею права засновника фермерського господарства ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницького області від 23.01.2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. На її думку, суд дійшов хибного висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зазначає, що відповідно до норм п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності», роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права, спори про спадкування підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір належить до корпоративних і підлягає розгляду в порядку ГПК України.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися, зважаючи на таке.

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 посилалася на те, що не може оформити спадщину за законом на права засновника фермерського господарства, після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із постанови приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області №709/02-31 від 31.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на корпоративні права ФГ ОСОБА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 20 ГПК України до справ, які підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, належать справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 року за № 4 до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб`єктного складу сторін, зокрема, спори, пов`язані зі вступом до юридичних осіб спадкоємців, правонаступників, осіб, яким було відчужено частку в статутному капіталі господарських товариств.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства /складеного капіталу/ можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, обладнання, а також інші майнові права/в тому числі на інтелектуальну власність/ грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до норм п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.

Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК (435-15), статтями 55, 69 Закону України від 19.09.1991 року №1576-XII (1576-12) «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону п. 2 ч. 1 ст. 1219 ЦК України. При цьому успадковується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

Згідно з пунктом 10.1 статуту фермерського господарства управління господарством здійснює його Голова або особа, яка є його правонаступником (спадкоємцем).

Предметом позову ОСОБА_4 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є визнання за нею права засновника фермерського господарства ОСОБА_5 у порядку спадкування за законом.

Підставою позову ОСОБА_5 зазначалося порушення її прав як спадкоємця ОСОБА_5 , відмова нотаріуса в оформленні спадщини, що є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною засновника на підставі факту смерті фізичної особи.

Отже, спір про право на спадщину є спором про право цивільне, а отже, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо розгляду в порядку цивільного судочинства спорів про визнання у порядку спадкування права засновника фермерського господарства (постанова від 13.03.2019 року у справі №532/1150/17).

Наведене спростовує висновок суду першої інстанції, що існуючий між сторонами спір належить до корпоративних і підлягає розгляду в порядку ГПК.

Відтак оскаржувану ухвалу слід скасувати як прийняту з порушенням норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 23 січня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 06.03.2020 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко