ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4317/20 Справа № 203/4198/19 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Кіровського районного суд м.Дніпропетровська від 17 січня 2020 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 19 травня 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв язку з чим станом на 15 липня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 30 188,53 грн, а саме: 18 972,81 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8 358,48 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 943,50 грн. - заборгованість по процентам, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина); та у розмірі 1 413,74 грн. - (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Кіровського районного суд м.Дніпропетровська від 17 січня 2020 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції розглянув позовні вимоги, що не були заявлені позивачем, позбавивши права позивача на стягнення кредитних коштів.

03 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», в якому вказував, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту укладання кредитного договору, а також видачі йому коштів (кредиту) відповідно до ст.1054 ЦК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що АТ КБ "ПриватБанк" надано копію анкети-заяви ОСОБА_1 від 19 травня 2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої відповідач виявляє бажання оформити на своє ім`я банківську карту "Універсальна" з бажаним кредитним лімітом 1 000 грн. (а.с. 14-15).

Зазначена вище анкета-заява не містить умов щодо строку дії кредитного договору, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитом, неустойки, комісії.

Долучені до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, якими передбачено, зокрема, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено позовну давність щодо вимог банку - 15 років (пункт 1.1.6.4 згаданих Умов), та інші умови, - відповідачем не підписані (а.с. 18-51).

Анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

Долучений до матеріалів справи витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" також не містить підпису відповідача.

На підтвердження свого позову банком представлено розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 19 травня 2011 року, згідно якого, станом на 15 липня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 30 188,53 грн, що складається із: 18 972,81 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 8 358,48 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 943,50 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина); та у розмірі 1 413,74 грн. - (процентна складова) (а.с. 11-13).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, колегія приходить до висновку, що АТ КБ "ПриватБанк" не представлено письмових доказів на підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору у належній формі та не доведено його умови.

Посилання позивача на те, що конкретні умови кредитування, в тому числі розмір процентів, визначаються Умовами та Правилами надання банківських послуг - безпідставні, оскільки зазначені Умови та Правила не містять підпису відповідача. Доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Правила мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, банком не надано, а відтак підстави брати їх до уваги відсутні.

Саме такий висновок міститься у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 14 грудня 2016 року у справі №6-2462цс16 від 22 березня 2017 року у справі №6-2320цс16, де вказано про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Банком не представлено суду першої інстанції доказів, що відповідають положенням ст.ст. 77, 80 ЦПК України, на підтвердження факту наявності заборгованості у визначеному у позові розмірі.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить будь-якої інформації за період з 19 травня 2011 року (часу укладення договору) по 21 вересня 2017 року. Перша інформація у розрахунку заборгованості датована лише 21 вересня 2017 року.

В свою чергу, наданий банком розрахунок заборгованості, інформації про отримання кредиту у розмірі 15 000 грн. не містить та не є доказом, що підтверджує вказаний факт.

Представлені банком під час розгляду справи в апеляційному порядку виписки по особовому рахунку, не доводять факту отримання відповідачем кредиту у розмірі 15 000 грн., оскільки вказані виписки здійсненні за період з 01 січня 1999 року по 24 березня 2020 року, та за період з 01 лютого 2010 року по 17 лютого 2020 року, в той час, коли позивач посилається на укладення договору з відповідачем 19 травня 2011 року (а.с. а.с. 128-130, 145-147), крім того містять інформацію щодо іншої угоди №439791 від 21 вересня 2017 року.

Колегія суддів звертає увагу, що за змістом наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача вбачається, що 21 вересня 2017 року було розпочато картковий рахунок та змінено кредитний ліміт до 15 000 грн. (а.с. а.с. 128-130).

Довідку про умови кредитування з використання кредитки "Універсальна 30 днів пільгового періоду", яка підписана відповідачем 19 травня 2011 року та долучена до апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки стосується іншої угоди SAM DN НОМЕР_1 , укладеної з відповідачем (а.с. 89 звортня сторінка).

Надана банком довідка про відкриття на ім"я відповідача двох банківських карток 21 вересня 2017 року та 19 жовтня 2017 року не містить інформації за якими саме договорами були відкриті наведені картки, як і докази щодо отримання карток відповідачем (а.с. а.с. 126, 156).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позивальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов язку визначений моментом пред явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить порушення його прав, суд дійшов висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Виходячи з викладеного, встановивши отримання відповідачем тіла кредиту в розмірі 1 000 грн. та не спростовано відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь банку тіла кредиту в розмірі 1 000 грн.

Клопотань про надання доказів чи про витребування відповідних доказів судом, учасниками справи не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення апеляційної скарги.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам, а саме в розмірі 63,63 грн. (розмір заявлених вимог 30 188,53 грн, розмір вимог, що підлягають задоволенню 1 000 грн. розмір судового збору, що підлягав сплаті при звернення до суду з цим позовом 1 921 грн. (1 921 грн х 1 000 грн : 30 188,53 грн = 63,63 грн).

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суд м.Дніпропетровська від 17 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1 000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту, процентів та штрафів, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 63,63 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида