Справа № 456/4702/19
Провадження № 2/456/465/2020
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

23 вересня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий цивільну справу № 456/4702/19

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 58809,69 грн. суму трьох процентів річних від простроченої суми та 203899,54 грн. інфляційних втрат, а всього 262709,23 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.05.2013 в справі № 456/1370/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 650 000,00 грн. та суму судового збору у розмірі 3441,00 грн. Виконавчі листи, видані Стрийським міськрайонним судом Львівської області на виконання вищевказаного рішення суду неодноразово пред`являлись до виконання в органи виконавчої служби, однак повернуті без виконання. Позивач звернувся до приватного виконавця Маковецького З.В., постановами ВП №60574867 та ВП № 60574844 від 11.11.2019 відкрито виконавче провадження по стягненню. Відповідачі порушили вказане грошове зобов`язання, тому у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст. 625 ЦК України. Враховуючи, що з часу постановлення рішення суду минуло понад три роки, позивач вимагає сплати сум інфляційних та трьох відсотків річних від суми боргу за останні три роки 30.11.2016 - 29.11.2019. Сума відсотків за користування грошовими коштами складає 58809,69 грн. та сума інфляційних збитків складає 203899,54 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності та щодо прийняття заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були повідомлені про розгляд справи, що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідачів в судове засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідачі не з`явилися в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлені, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.05.2013, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та стягнуто солідарно з останніх 650 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 3441,00 грн./а.с.9-10/.

11.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60574867 на підставі виконавчого листа №456/1370/13-ц, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 11.07.2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 3441,00 грн./а.с.11/.

11.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60574844 на підставі виконавчого листа №456/1370/13-ц, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 11.07.2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в сумі 650 000,00 грн./а.с.12/.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачами рішення суду від 14.05.2013, яке набрало законної сили, не виконано, а тому із довготривалим його невиконанням, у позивача виникло право щодо нарахування 3% річних та інфляційних витрат на відповідне грошове зобов`язання.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у спорі про застосування наслідків порушення грошового зобов`язання (справа № 6-113 цс 14, постанова від 01.10.2014 року), будь-яке зобов`язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватись, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць прострочення. Така позиція висвітлена в листі Верховного суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997р. № 62-97р. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на індекс інфляції за кожен місяць прострочення платежу окремо. При цьому, якщо заборгованість виникла з 1 по 15 число відповідного місяця, розрахунок індексу інфляції слід проводити з врахуванням цього місяця.

Судом приймаються розрахунки позивача, відповідно до яких загальна сума нарахованих 3% річних за період з 30.11.2016 по 29.11.2019 становить 58809,69 грн., загальна сума нарахованих інфляційних втрат за період з 30.11.2016 по 29.11.2019 становить 203899,54 грн.

Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений із застосуванням відповідних індексів інфляції та за відповідними формулами, належним чином обґрунтований та мотивований. Крім цього, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 58809,69 грн. трьох відсотків річних, 203899,54 грн. інфляційних втрат, а всього разом 262709,23 грн. (двісті шістдесят дві тисячі сімсот дев`ять гривень 23 копійок).

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р. Т. Шрамко