КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 755/8216/20
Головуючий у першій інстанції - Галаган В.І.
Номер провадження № 22-ц/824/9681/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із вказаною позовною заявою, відповідно до якої просив стягнути з ТОВ «Авентус Україна» на його користь моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Позовну заяву мотивовано тим, що 01 квітня 2020 року ОСОБА_1 як споживач фінансових послуг заповнив заяву на веб-сайті про надання йому споживчого кредиту та уклав договір №2224343 від 01 квітня 2020 року про надання споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна». Вказано, що в подальшому виникли розбіжності між сторонами щодо розуміння деяких частин договору.

ОСОБА_1 вказує, що 10 червня 2020 року він отримав від ТОВ «Авентус Україна» листа із назвою «Повідомлення про візит». У вказаному листі було повідомлено про те, що станом на 20 травня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 7380,55 грн, та у разі непогашення боргу в цьому розмірі до 29 травня 2020 року - представник ТОВ «Авентус Україна» у 14-денний термін здійснить візит за адресою його місця проживання з метою зокрема «огляду та оцінки майна, що йому належить, для його подальшого опису та реалізації державною виконавчою службою».

ОСОБА_1 також зазначає, що у вказаному листі вказано, що у разі якщо його не буде вдома, то для з`ясування обставин буде проведено бесіди з його сусідами, родичами, роботодавцями та дільничним офіцером поліції.

Позивач посилався на те, що із вказаного листа є незрозумілим коли саме він повинен бути вдома, а також йому не зрозуміло в який спосіб представник ТОВ «Авентус Україна» попаде до його житла, оскільки він своєї згоди на вказане не надавав.

В позовній заяві вказано, що вказаний лист прочитали члени сім`ї позивача, його дружина та дитина. Вказано, що позивач та члени його сім`ї занепокоєні та душевно страждають від того, що ТОВ «Авентус Україна» має намір незаконно втрутитись в їх приватне життя, незаконно оцінювати їхнє майно та входити в контакт з їх сусідами та родичами.

Позивач вважає, що у ТОВ «Авентус Україна» відсутні підстави для огляду та оцінки його майна для подальшого опису та реалізації державною виконавчою службою. ОСОБА_2 вказує, що сума заборгованості, які зазначена в листі не відповідає законодавству України й вважає, що ТОВ «Авентус Україна» у такий спосіб вчиняє дії для отримання неправомірної вигоди від нього за договором, внаслідок чого йому буде завдано матеріальної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року дану цивільну справу було передано для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва за територіальною підсудністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, його позовна заява пов`язана виключно із тим, що він є споживачем за договором, що він не згоден із сумою заборгованості, яку відповідач по справі намагається стягнути з нього. Апелянт вказує, що підставою для подачі позову є те, що ТОВ «Авентус Україна» вимагає від нього сплатити суму заборгованості у розмірі 7380,55 грн, чим порушує умови договору, оскільки апелянт вважає, що не має вказаної заборгованості в такому розмірі.

Апелянт наголошує, що сам факт появи надісланого йому відповідачем листа «Повідомлення про візит» пов`язано виключно з існуванням між ним та відповідачем взаємовідносин за договором кредиту.

ОСОБА_1 вказує, що оскільки при розгляді справи в суді необхідно встановити чи має він заборгованість за договором перед ТОВ «Авентус Україна» у розмірі 7380,55 грн, тобто чи законні вимоги ТОВ «Авентус Україна» до нього щодо сплати цієї суми боргу, то вказаний спір стосується захисту прав споживача й позов підлягає розгляду в суді за місцем його реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року та передати справу до цього ж суду продовження розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про передачу цивільної справи за територіальною підсудністю мотивував своє рішення тим, що оскільки підставою звернення позивача до суду є не порушення товариством умов договору споживчого кредитування, а завдання позивачу та його родині моральної шкоди внаслідок надіслання на адресу позивача листа, зміст якого завдав моральних страждань, то у Дніпровського районного суду міста Києва відсутні підстави для розгляду даної справи за місцем зареєстрованого проживання позивача у порядку ч.5 ст.28 ЦПК України, а справа підлягає передачі за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва за місце реєстрації відповідача..

Апеляційний суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Частина 1 статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У преамбулі Закону України "Про захист прав споживачів" зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками, продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" зазначено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" судам роз`яснено, що споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Відповідно до роз`яснення, яке надано судам у пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом, відповідно до якого просив відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 1000 грн, яку йому було завдано листом, надісланим ТОВ «Авентус Україна» із назвою «Повідомлення про візит». Вказано, що у даному листі було повідомлено про те, що станом на 20 травня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 7380,55 грн, та у разі непогашення боргу в цьому розмірі до 29 травня 2020 року - представник ТОВ «Авентус Україна» у 14-денний термін здійснить візит за адресою мого місця проживання з метою зокрема «огляду та оцінки майна, що йому належить, для його подальшого опису та реалізації державною виконавчою службою». ОСОБА_1 також зазначає, що у вказаному листі також вказано, що у разі якщо його не буде вдома, то для з`ясування обставин буде проведено бесіди з його сусідами, родичами, роботодавцями та дільничним офіцером поліції.

На підтвердження вказаних доводів позивачем було надано договір №2224343 про надання споживчого кредиту від 01 квітня 2020 року укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 6500 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 14 днів. Строк кредиту 14 днів (а.с.3-8).

Також позивачем було надано копію листа «Повідомлення про візит», яке надіслано ТОВ «Авентус Україна» на адресу ОСОБА_1 , відповідно до якого вказано, що ОСОБА_1 ухиляється від врегулювання питання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №2224343 від 01 квітня 2020 року, укладеного з ТОВ «Авентус Україна». Вказано, що станом на 20 травня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Авентус Україна» складає 7380,55 грн. Вказані дії розцінено як свідоме та умисне ухилення від сплати заборгованості. Попереджено, що у випадку непогашення боргу до 29 травня 2020 року співробітник відділу з економічної безпеки ТОВ «Авентус Україна» у 14-ти денний термін здійснить виїзд за місцем вашого проживання/реєстрації з метою, зокрема, огляду та оцінки майна, що йому належить, для його подальшого опису та реалізації державною виконавчою службою. Вказано, що у випадку ухилення від зустрічі (відсутністю за вказаною адресою, зміною телефонних номерів) для з`ясування обставин буде проведено бесіди з його сусідами, родичами, роботодавцями та дільничним офіцером поліції (а.с.10-11).

Вказаними матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є споживачем по договору №2224343 про надання споживчого кредиту від 01 квітня 2020 року укладеного з ТОВ «Авентус Україна».

У зв`язку із саме укладенням вказаного договору позивач й отримав лист, яким, на його думку, йому було завдано моральної шкоди.

Таким чином, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди випливають саме із тої підстави, що ним було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого він є споживачем фінансової послуги, зокрема отримує кредитні кошти, тобто між сторонами виникли договірні відносини, в іншому ж випадку останній і не отримував би вказаного листа.

Таким чином, з вищенаведених підстав колегія суддів не погоджується з постановленою ухвалою та вважає, що відповідно до вимог статті 379 ЦПК України остання підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді:

________________ _______________ _____________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв