Провадження № 2-з/756/260/20
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

17 вересня 2020 року

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Родіної Олени Василівни про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Родіна О.В. 14 вересня 2020 року звернулась до суду із заявою про забезпечення позову. В якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, який буде подано пізніше шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна.

В обґрунтування пред`явлених вимог зауважує, що 24 лютого 2020 року між ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 складено розписку про боргові зобов`язання. За умовами якої, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 109102,00 грн. та зобов`язався їх повернути 24 серпня 2020 року, разом з відсотками в розмірі 7%. Проте зобов`язання не виконав.

Позивач має намір звернутися з позовом до суду, просить з метою його забезпечення просить накласти арешт на квартиру, 1/4 частка якої на праві спільної часткової власності належить позичальнику.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, приходить до висновку про її необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 3,4 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Системним аналізом вказаних норм суддя приходить до висновку, що визначальним для можливості розгляду судом по суті заяви про забезпечення позову є наявність в провадженні суду позову, доцільність застосування обраного заявником заходу забезпечення позову, його співмірність із заявленими позивачем вимогами та обґрунтованість підстав, які б визначали його застосування.

Як видно з інформаційної довідки від 08 вересня 2020 року з реєстру прав власності на нерухоме майно, власниками квартири АДРЕСА_1 : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яким дана квартира належить на праві спільної часткової власності.

Відповідач ОСОБА_2 не є співвласником даної квартири, тому жодним чином обмежувати право мирного володіння майном осіб, яких не стосуються спір, що виник між сторонами, є неприпустимо та буде непропорційним втручанням в право мирного володіння майном та порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції, згідно якої, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, в поданій заяві про забезпечення позову представником позивача не зазначено конкретні причини, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов, не обґрунтовано необхідність забезпечення позову та доцільність застосування саме вказаних ним видів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, необґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову, суддя приходить до висновку про необхідність відмови в її задоволенні.

Керуючись ст.ст.151,153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Родіної Олени Василівни про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 вересня 2020 року.

Суддя Н.О. Яценко