Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

6 березня 2020 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Романівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому зазначив, що останній, під приводом встановлення металопластикових конструкцій, 22 вересня 2018 року близько 17 години зайшов на територію домогосподарства позивача, розташоване по АДРЕСА_1 та запропонував останньому виконати будівельну шалівку вікон будинку. Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не мав виконувати, ОСОБА_2 заповнив заздалегідь підготовлений бланк договору без дати та номера, де в графі «Виконавець» зазначив ОСОБА_3 ОСОБА_4 та зобов`язав ОСОБА_1 сплатити йому завдаток в сумі 1200 грн. Будучи введений в оману, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1200 грн, з якими останній залишив місце вчинення злочину.

Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 8 травня 2019 року, який набрав законної сили 16 липня 2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Оскільки внаслідок шахрайських дій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було заподіяно майнову шкоду у вигляді сплаченого завдатку у розмірі 1200 грн, останній просить суд стягнути з відповідача на його користь 1200 грн для відшкодування майнової шкоди та 2000 грн компенсації моральної шкоди, завданої внаслідок даного злочину.

Суд, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позову ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з насупного.

Судом встановлено, що згідно вироку Баранівського районного суду Житомирської області від 8 травня 2019 року, який змінений в частині призначення покарання вироком Житомирського апеляційного суду від 16 липня 2019 року, ОСОБА_2 протягом червня - вересня 2018 року на території Баранівського та Романівського районів Житомирської області повторно незаконно заволодів грошовими коштами 11 громадян шляхом шахрайства, як предоплатою за виконання робіт по встановленню в їх квартирах та будинках металопластикових конструкцій, ввівши їх в оману пропозицією виконання таких робіт, проведенням відповідних замірів та видачею квітанцій «ФОП ОСОБА_4 » про одержання предоплати за ці роботи, не маючи наміру фактично здійснювати такі роботи. Зокрема, 22 вересня 2018 року у селі Годиха Романівського району Житомирської області ОСОБА_2 заволодів коштами потерпілого ОСОБА_1 у розмірі 1200 грн.

Згідно приписів частини 6 статті 82 Цивільного процесуального клдексу України (далі - ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)).

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Диспозиція наведеної норми у взаємозв`язку зі статтею 60 ЦПК України покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір. Відсутність вини у заподіянні шкоди згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України має доводити відповідач.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Згідно з частиною першою статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків унаслідок порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , позивачу були завдані збитки, які полягають у заволодінні грошовими коштами останнього у розмірі 1200 грн, а тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача.

Крім цього, відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Вирішуючи спір у частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує доведену вину відповідача, обсяг моральних страждань ОСОБА_1 , внаслідок вчинених відповідачем шахрайських дій відносно нього, як людини похилого віку, а тому з урахуванням засад розумності та справедливості приходить до висновку, що справедливою сатисфакцією для позивача буде відшкодування йому ОСОБА_2 моральної шкоди у сумі 2000 грн.

За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) 1200 (одну тисячу двісті) грн на відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 (дві тисячі) грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави 840,80 грн судових витрат, пов"язаних зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя С.В. Бабич