Справа № 347/342/20
Провадження № 2/347/279/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з третьою особою без заявлення самостійних вимог: Вербовецька сільська рада Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , з третьою особою без заявлення самостійних вимог: Вербовецька сільська рада Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , який проживав у житловому будинку АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 , членами колгоспного двору являються - ОСОБА_4 - дружина та сини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

На момент смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну йому частку в майні цього колгоспного двору, а саме на ј (25/100) частини цього житлового будинку з господарськими будівлями. Право на спадкування цього майна мав ОСОБА_2 за заповітом, а також не залежно від змісту заповіту право на обов`язкову частку мали непрацездатні на день його смерті: дружина ОСОБА_4 , яка перестаріла та син ОСОБА_1 , як інвалід першої групи. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частку у цьому господарстві, а саме на ј частину, як члена колгоспного двору та на половину ј частини з ј цілого будинку, належної померлому її чоловіку, як непрацездатній дружині. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла синові ОСОБА_1 .

А тому, вважає, що його частка власності у цьому господарстві складає 56/100 частини, а саме ј частини як члена колгоспного двору, 1/24 частина як обов`язкова частка у спадщині після смерті батька ОСОБА_3 , 7/24 частини як спадщина за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 . Інша 44/100 частини цього господарства належать відповідачу ОСОБА_2 . Просить визнати житловий будинок АДРЕСА_1 об`єктом спільної часткової власності та визнати за ним право власності на 9/16 (56/100 цілого) частини вказаного житлового будинку.

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник Вербовецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 14.09.2020 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

А відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння від 10.05.1989р. видно, що житловий будинок в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Тобто, матеріалами справи стверджується, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 , членами колгоспного двору являються - ОСОБА_4 - дружина та сини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 видно, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До матеріалів справи долучені копії заповітів від 27.10.2011р., згідно якого вбачається, що ОСОБА_3 все своє майно заповів ОСОБА_2 та заповіт від 02.04.2018р., згідно якого ОСОБА_4 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України ( в ред. 2003 р) Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов"язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Вимогами п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", Положення статтей 17, 18 Закону "Про власність" встановлено що до спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Згідно ст.16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Статтею 380 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

П.10 Додатку 1 "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 ( у редакції наказу від 28.01.2003 року № 6/5) передбачено що підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна.

Таким чином, членам колгоспного двору належать рівні частки в майні двору, а саме щодо житлового будинку в АДРЕСА_1 . А також судом враховуються обставини справи щодо існування заповітів та осіб, які мають право на обов"язкову частку в цьому майні.

Згідно рішення Косівського районного суду від 19.10.2017р. за ОСОБА_2 було визнано право власності на вказаний житловий будинок. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10.12.2018р. рішення Косівського районного суду від 19.10.2017р. скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Вербовецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса від 17.04.2019р. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька-чоловіка ОСОБА_3 , оскільки вони не подали нотаріусу документи, які підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок.

Постановою приватного нотаріуса від 04.02.2020р. ОСОБА_1 також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 .

Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки видно, що ринкова вартість житлового будинку в АДРЕСА_1 становить 75 480,00грн.

В силу вимог ч.1ст.356, ч.1ст.357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Таким чином, враховуючи вище наведене, житловий будинок за АДРЕСА_1 слід визнати об`єктом спільної часткової власності та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 право власності на Ѕ (50/100 цілого) частини житлового будинку за АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного ст.41 Конституції України, п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст.ст.16, 316-317, 328, 380, 1216, 1218 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Визнатижитловий будинок за АДРЕСА_1 об`єктом спільної часткової власності.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 право власності на Ѕ (50/100 цілого) частини житлового будинку за АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.