Справа №428/3145/20
Провадження номер2/428/1612/2020

12 жовтня 2020 року Сєвєродонецький міський суд
Луганської області у складі:
головуючого судді Юзефовича І.О.
за участю секретаря Продченко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову,
ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , який був накладений 09.12.2005р. Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.05.2000р., мотивуючи вимоги тим, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вищезазначену квартиру накладено заборону Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою згідно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.05.2000р. 18.11.2004р. ВДВС Сєвєродонецького МУЮ, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була передана на реалізацію Луганській обласній філії Державного підприємства «Спецсервіс». 19.01.2005р. ОСОБА_1 придбала вищезазначений об`єкт нерухомості на прилюдних торгах, про що свідчить акт №1 до договору №36-22.11.2004 року. 10.03.2005р. право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано за ОСОБА_1 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. на підставі свідоцтва НОМЕР_1 №470, 27.01.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського округу Малаховим С.О. 18.11.2017р. ОСОБА_1 при укладанні договору купівлі-продажу вищевказаної квартири була сповіщена приватним нотаріусом про існування заборони на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на вказану квартиру накладений арешт, про що в розділі відомості з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна є додаткові дані з посиланням на архівний номер: 1977981LUGANSK2, архівна дата 10.02.1840. виникнення: 26.01.2000 року. Отже, позивач ОСОБА_1 не має права на звернення до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову по справі № 2-686/2000, оскільки не є учасником цієї справи. В даному випадку позивач є власником майна, яке в примусовому порядку було реалізоване з метою виконання рішення суду по справі № 2-686/2000 та придбане нею з прилюдних торгів, а тому вона, як власник майна, має право звернутися до суду з позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зняття арешту з майна. Тому, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом і просить суд скасувати заходи забезпечення позову та зняти заборону на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , яка була накладена 09.12.2005р. Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.05.2000р.
Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.
Оскільки представник позивача ОСОБА_4 в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 12.10.2020р. на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_1 посвідченого 27.01.2005р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховим С.О., зареєстрованим в реєстрі за №470, ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.03.2005р. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.04.2020р. за №206405295 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 встановлено обтяження заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 2678787, яке зареєстровано 09.12.2005р. за №2678787 реєстратором: Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора; підстава обтяження ухвала, б/н, Не вказано.
Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.
Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент пред`явлення позову) передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Частиною 5 зазначеної статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що для продовження заборони на нерухоме майно не існує жодної правової підстави, заборона на майно чинить перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження майном, а тому з метою захисту права власника на вільне володіння та розпорядження майном, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України , суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, задовольнити.
Скасувати заходи забезпечення позову та зняти заборону на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), яка була накладена 09.12.2005р. за №2678787 Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя