справа № 165/398/20
провадження №2/165/325/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-ПіжукО.Р.,

за участю секретаря судового засідання Пилипчук М.В.,

озглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

10.02.2020 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Вимоги мотивує тим, що позивачу належить 13/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами на підставі договору дарування від 03 березня 1971 року. В даному будинку крім неї, зареєстровані її дочка ОСОБА_2 , та онуки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , та неповнолітня ОСОБА_3 . Вказує, що фактично в спірному житлі з моменту реєстрації, тобто з 2007 року не проживають. Ніяких особистих речей в помешканні відповідачів немає, вони добровільно залишили будинок і не користуються ним тривалий час. Позивач змушена нести витрати з оплати нарахувань за комунальні послуги, які проводяться через наявність реєстрації відповідача у будинку. Відповідачі не беруть участи в утриманні нерухомості, в проведенні поточних ремонтів. Формальна реєстрація відповідачів в частині будинку, яка належить на праві приватної власності позивачу, обмежує її право власності, перешкоджає в повній мірі користуватися та розпоряджатися цим майном, унеможливлює оформити субсидію, а тому вважає, що є всі підстави визнати відповідачів такими, що втратив право на користування жилим приміщенням.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 не з`явилися, подали суду заяву, в якій просять справу розглядати у їхню відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 , яка також представляє інтереси ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через розміщення судового виклику на веб-сайті суду, подали суду заяви, в яких позов визнають повністю, не заперечують щодо визнання ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_9 , та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 такими, що втратили право на житло. Зазначають,що дійсно ОСОБА_2 разом з дітьми тривалий час не проживають у спірному будинку, не користуються житлом та не планують ним користуватись в майбутньому, оскільки забезпеченні власним помешканням.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Не заперечили щодо задоволення позову, при цьому вкзавла, що права неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 порушені не будуть.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в зв`язку з наступним.

Житловий будинок, зокрема його 13/25 частин, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору дарування (а.с.5-6-7).

Відповідач ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_9 , та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 з 2007, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.8-10).

Як вбачається з акту від 23.01.2020 (а.с.11) за адресою : АДРЕСА_1 проживає власник ОСОБА_1 . Її дочка ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_9 , та онуки позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зареєстровані в будинку, однак не проживають в будинку з моменту реєстрації місця проживання, тобто з 01.06.2007 року.

Відповідно до акту обстеження умов проживання у складі комісії головного спеціаліста служби у справах дітей Стащишин О., головного спеціаліста служби у справах дітей Сидор Н. (а.с.52) за адресою: АДРЕСА_1 проживає пенсіонерка ОСОБА_1 . Зареєстровані однак не проживають ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_9 , та онуки позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Сім`я проживає у США, штат Каліфорнія. Зі слів співвласника ОСОБА_10 ОСОБА_2 разом з дітьми проживає 13 років за кордоном, забезпечені житлом та працевлаштовані, неповнолітня ОСОБА_11 навчається, повертатися в Україну не планують.

Предметом спору розглядуваної справи є питання захисту права приватної власності позивача на житло, яке вирішується судом в межах цивільно-правових відносин.

13/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , а відповідачі, будучи зареєстрованими за вказаною адресою порушують право власності позивача, в т.ч. можливості на свій розсуд здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження своїм майно.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено в ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, в суді встановлено, що ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 понад один рік без поважних причин відсутні по місцю постійного проживання, і не належить до переліку осіб, за яким, у відповідності до ст.71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк.

Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідачів у спірній квартирі, а тому суд визнає відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст.405 ЦК України.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст.81, ст. 89, ст. 141, ст. 263, ст. 264 ЦПКУкраїни, на підставі ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Судовий збір залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук