ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року

м. Харків

Справа № 646/3934/17

Провадження № 22-ц/818/3372/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хорошевського О.М. (суддя-доповідач),

суддів - Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах та проживання однією сім`єю, встановлення факту, що майно набуте за час спільного проживання належить на праві спільної сумісної власності та поділ майна що належить на праві спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в:

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 лютого 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від від 11 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Червнозаводського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2018 року скасовано в частині визнання житлового будинку АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та визнання за сторонами по Ѕ частині права власності на цей будинок, та відмовлено у задоволенні позову у цій частині. В іншій частині рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2018 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 724 грн. 29 коп.

Постановою Верховного Суду Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року, якою касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2018 року в частині вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку АДРЕСА_1 і квартири АДРЕСА_2 об`єктом права спільної сумісної власності та їх поділ скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2020 року справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) - Хорошевському О.М. , суддів колегії - Пилипчук Н.П., Бурлака І.В.

12 травня 2020 року суддя Бурлака І.В. заявила собі самовідвід, оскільки рішення суду апеляційної інстанції від 11 липня 2018 року, під час ухвалення якого він був суддею колегії, судом касаційної інстанції скасоване, отже, він не може брати участь у розгляді цієї справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно з частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частини 3 статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно із частинами 1, 9 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Враховуючи те, що вищевказане судове рішення суду апеляційної інстанції, ухвалене за участю судді Бурлака І.В., скасовано у касаційному порядку, і він відповідно до частини 3 статті 37 ЦПК України не може брати участі у новому апеляційному розгляді цієї самої справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява судді Яцини В.Б. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 37, 39, 40 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву про самовідвід судді Харківського апеляційного суду Бурлака І.В. - задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах та проживання однією сім`єю, встановлення факту, що майно набуте за час спільного проживання належить на праві спільної сумісної власності та поділ майна що належить на праві спільної сумісної власності, передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді Н.П. Пилипчук

І.В. Бурлака