ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/846/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю апелянта ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/13579/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2020 року у справі за поданням Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про оголошення розшуку дитини.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В січні 2020 року Хмельницький РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області звернувся до суду із поданням, в якому зазначав, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № (за АСВП) 60470152 з примусового виконання виконавчого листа №686/13579/19ц від 31 жовтня 2019 року, виданого Хмельницьким міськрайонним судом про зобов`язання ОСОБА_3 передати малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку Чеської Республіки ОСОБА_5 для забезпечення повернення дитини до Чеської Республіки. Заявник вказує, що державним виконавцем були здійснені неодноразові виїзди за адресою боржника з метою вручення постанови про відкриття виконавчого провадження та негайного виконання судового рішення, проте виконавчі дії провести не вдалося, оскільки жодних ознак перебування будь-кого за адресою: АДРЕСА_1 не виявлено, про що складено відповідні акти. Заявник зазначає, що 28.11.2019 року Хмельницьким районним відділом поліції було заведено розшукову справу, в межах якої проводились розшуки ОСОБА_2 . Проте, у зв`язку із встановленням факту проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1 розшукову справу стосовно ОСОБА_2 було закрито і 24.01.2020 року та 28.01.2020 року працівниками Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) були здійсненні виїзди за вищевказаною адресою, проте ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_6 виявлено не було. Враховуючи вищенаведене та те, що станом на 29.01.2020 року рішення суду не виконано, державний виконавець просив суд оголосити розшук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2020 року оголошено в розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, представник ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апелянт не погоджується із висновками суду про те, що ОСОБА_2 рішення суду не виконала, оскільки рішення в частині зобов`язання ОСОБА_2 передати малолітню доньку ОСОБА_4 її батьку ОСОБА_7 не набрало законної сили і оскаржується в апеляційному порядку, а тому вона не зобов`язана виконувати рішення в цій частині у зв`язку із чим представник вважає, що звернення державного виконавця із поданням про оголошення в розшук дитини є передчасним та незаконним, оскільки ґрунтується на вимозі, яка згідно з ч.1 ст. 273 ЦПК України не набрала законної сили. Крім того, на думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду подання у зв`язку із зайнятістю представника в іншій судовій справі, чим порушив право ОСОБА_2 на справедливий судовий розгляд. Зважаючи на викладене, апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні поданні державного виконавця відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець погоджується із висновками суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. Заявник зазначає, що акти державного виконавця були складені у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» і станом на 16.12.2019 року рішення суду в тій частині, що допущене до негайного виконання і перебуває на виконанні у відділі ДВС боржником не виконано, вимоги державного виконавця боржник не виконує та ігнорує, боржник і дитина відсутні за місцем реєстрації, а тому у виконавця були законні підстави для звернення до суду із відповідним поданням .

Представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

ОСОБА_2 , його представник та представник відділу ДВС до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від головного державного виконавця Арещенкової Н.М. надійшло клопотання про слухання справи без її участі. Інші учасники про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів, заслухавши апелянта та суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Відповідно до пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

В силу усталеної практики Європейського суду з прав людини, яку згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ як джерело права, право на суд захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 жовтня 2019 року, яке не набрало законної сили, визнано незаконним утримання ОСОБА_2 на території України малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Чеської Республіки. Вирішено повернути малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку Чеської Республіки за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_2 . У випадку не виконання ОСОБА_2 рішення суду в добровільному порядку, зобов`язано ОСОБА_2 передати малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку Чеської Республіки, її батьку ОСОБА_8 , який проживає за АДРЕСА_3 для забезпечення повернення дитини до Чеської Республіки. Витрати, пов`язані з поверненням дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Чеської Республіки покладено на позивача ОСОБА_9 .

Рішення допущено до негайного виконання в частині повернення дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Чеської Республіки.

31 жовтня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом видано виконавчий лист №686/13579/19-ц щодо негайного виконання рішення суду в частині повернення дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Чеської Республіки (а.с.43-43).

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

За правилами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів (ст. 438 ЦПК України).

Постановою головного державного виконавця Хмельницького РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Арещенковою Н.М. від 31 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №686/13579/19-ц, виданого 31 жовтня 2019 року (а.с. 39-40).

Вручити копію зазначеної вище постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 31 жовтня 2019 року за адресою місця проживання боржника в АДРЕСА_1 виявилося неможливим з причини відсутності останньої за зазначеним місцем проживання, про що складено Акт державного виконавця (а.с. 36).

24 січня 2020 року головним державним виконавцем Хмельницького РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_10 було здійснено виклик державного виконавця №4474/19.21.-32/4, яким зобов`язано ОСОБА_3 з`явитись до виконавця 28.01.2020 року на 10.00 год. за адресою: АДРЕСА_4 щодо виконання виконавчого листа №686/13579/19ц виданого 31.10.2019 року Хмельницьким міськрайонним судом (а.с.9-10).

Також, 24 січня 2020 року головним державним виконавцем Хмельницького РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_10 М. складено Акт державного виконавця, яким встановлено, що в будинку по АДРЕСА_1 перебував батько боржниці, який повідомив, що боржник ОСОБА_2 на той моменту була відсутня за цією адресою. Батькові було вручено виклик державного виконавця від 24.01.2020 року для передачі боржнику (а.с. 8).

28 січня 2020 року головним державним виконавцем Хмельницького РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_10 М. при примусовому виконанні виконавчого листа №686/13579/19ц встановлено, що за результатами виїзду за адресою: АДРЕСА_1 будь-які особи, зокрема, малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня, будинок зачинено, жодних ознак перебування не виявлено (а.с. 5).

Того ж дня, головним державним виконавцем Хмельницького РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Арещенковою ОСОБА_12 .М. при примусовому виконанні виконавчого листа №686/13579/19-ц було складено Акт державного виконавця, яким встановлено, що за

результатами виїзду за адресою АДРЕСА_1 під час проведення виконавчих дій боржника ОСОБА_3 не виявлено; доступ до подвір`я та будинку не можливий; жодних ознак перебування боржника та дитини за вказаною адресою не виявлено (а.с. 6).

Відповідно до Акту державного виконавця від 28 січня 2020 року встановлено, що 24 січня 2020 року при примусовому виконанні виконавчого листа №686/13579/19ц за адресою АДРЕСА_1 з метою подальшого виконання рішення батькові боржника ОСОБА_2 ОСОБА_13 було під розпис вручено виклик державного виконавця для подальшої передачі боржнику, в якому було зазначено прибуття ОСОБА_2 у відділ ДВС 28 січня 2020 року на 10.00 год. У період з 10.00 год. до 12.00 год. боржник на вимогу державного виконавця до відділу не з`явилась, причини не прибуття та не виконання вимоги державного виконавця не вказала; жодних пояснень чи повідомлень до відділу не надходило (а.с.7).

Як вбачається із повідомлення Хмельницького районного відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області від 22 січня 2020 року за вих. №390/121/118/03-2020 працівниками СКП Хмельницького РВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області 26 грудня 2019 року встановлено місцезнаходження розшукуваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , остання проживає за адресою АДРЕСА_1 і, враховуючи вищевказане, розшукову справу відносно ОСОБА_3 закрито та розшукові заходи припинено (а.с.11).

Задовольняючи подання державного виконавця та оголошуючи в розшук дитину ОСОБА_4 , суд першої інстанції вірно виходив з того, що станом на 29.01.2020 року рішення суду в частині, що допущено до негайного виконання, боржником не виконано в зв`язку з відсутністю боржника ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_6 за останнім відомим державному виконавцю місцем проживання і вжиті заходи державним виконавцем не призвели до встановлення місця проживання боржника та дитини.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині порушення судом норм процесуального права, оскільки безпідставно відхилено клопотання представника боржника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншій справі, судова колегія вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, адже нормами ст. 438 ЦПК України не передбачено розгляд подання виконавця за обов`язкової явки усіх учасників справи та їх представників.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, судове засідання від 14.02.2020 року вже відкладалося у зв`язку із клопотанням представника боржниці.

Аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_2 рішення суду не виконала, оскільки рішення в частині передання дитини стягувачу ОСОБА_14 не допущено до негайного виконання і в цілому оскаржується в апеляційному порядку є помилковими, адже в даному випадку мова йде про заходи щодо виконання судового рішення, що звернуто до негайного виконання.

А рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 жовтня 2019 року в частині повернення дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Чеської Республіки допущено до негайного виконання і 31 жовтня 2019 року судом видано виконавчий лист №686/13579/19-ц щодо негайного виконання рішення суду в частині повернення дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Чеської Республіки та 31 жовтня 2019 року головним державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що відкриття виконавчого провадження в частині зобов`язання ОСОБА_2 передати малолітню доньку ОСОБА_4 її батьку ОСОБА_15 для забезпечення повернення дитини до Чеської Республіки та в подальшому звернення державного виконавця до суду із поданням про оголошення в розшук дитини є передчасним та незаконним.

Встановлено, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист №686/13579/19-ц про негайне виконання рішення суду в частині повернення дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Чеської Республіки і боржником на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали не надано доказів, що цей виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню. А тому державний виконавець відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний був вжити усіх заходів, спрямованих на виконання цього виконавчого провадження і такі заходи повинні бути здійснені в терміни та відповідати суті дій, визначених рішенням суду, що допущено до негайного виконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 оскаржила рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 жовтня 2019 року до апеляційної інстанції, що свідчить про її обізнаність щодо негайного виконання рішення в частині повернення дитини, однак не вчиняла будь-яких дій щодо його виконання.

Тому, зважаючи на те, що боржник в добровільному порядку не виконала рішення в частині, що допущено до негайного виконання, вжиті державним виконавцем заходи по виконанню рішення не дали будь яких результатів, колегія суддів приходить до висновку, що у державного виконавця були законні підстави для звернення до суду із зазначеним поданням.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції; оскаржувана ухвала відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повне судове рішення складено 14 травня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай