Справа № 632/1640/19
провадження № 2-др/632/4/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 р. м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області
у складі судді Росоха А.В., за участю секретаря Бойченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайський Харківської області заяву представника позивача адвоката Коротуна В.І. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
10 грудня 2020 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, ухвалено заочне рішення, за яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 926 332 (дев`ятсот двадцять шість тисяч триста тридцять дві тисячі) грн. 81 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 9 605 грн. 00 коп..
25.02.2020 року до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Коротун В.І. про ухвалення додаткового рішення по даній цивільній справі, так як не рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області не вирішено питання про розподіл судових витрат пов`язаних з наданням правової допомоги.
Просить суд ухвалити додаткове рішення по даній цивільній справі та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 25 000 грн.
В удове засідання сторони не зьявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
У зв`язку з цим, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;
Відповідно до п.1 ч.1,2 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10 грудня 2019 позовні вимоги вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 926 332 (дев`ятсот двадцять шість тисяч триста тридцять дві тисячі) грн. 81 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 9 605 грн. 00 коп.

Питання про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи у вигляді витрат на професійну правничу допомогу судом при ухваленні рішення не вирішено.

Як убачається з матеріалів справи представником позивача по даній цивільній справі був адвокат Коротун В.І., якій діяв на підставі ордеру серії ХВ № 1671 та договору про надання правової допомоги від 04 вересня 2018 року.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу 27.09.2019 року поштовим зв`язком, адвокат Коротун В.І., разом із позовною заявою, подав до Первомайського міськрайонного суду Харківської області докази, понесених позивачем витрат на правову допомогу, а саме:

-попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом даної цивільної справи від 26.09.2019 року. ( сплачено судовий збір у сумі 9605,00 грн., сплачено витрати на професійну правову допомогу у сумі 17000,00 грн., прогнозовані додаткові витрати по участі у справі адвоката 8000,00 грн.). (а.с. 9).

-договір про надання правової допомоги від 04.09.2018 року. (а.с. 10)

-додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 04.09.2019 року. (а.с. 11)

-акт виконаних робіт № 1 до договору про надання правової допомоги від 23.09.2019 року. (а.с. 12)

З акту виконаних робіт № 1 до договору про надання правової допомоги від 23.09.2019 року вбачається, що позивачем на сплачено адвокату Коротун за договором про надання правової допомоги 25000,00 грн.

Перелік наданих юридичних послуг адвокатом:

1.усна консультація - 500 грн.

2.письмова консультація 1000 грн.

3.правовий аналіз документів та законодавства щодо стягнення заборгованості за договором позики 1000 грн.

4.складання позовної заяви 4500 грн.

5.складання клопотання по справі 1500 грн.

6.складання відповіді на відзив 2500 грн.

7.участі у справі 1-ї інстанції 14000 грн.

Всього до сплати 25000 грн.

Також, з тексту акту вбачається, що відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 04.09.2018 року, послуги виконано повністю, претензій та зауважень щодо надання юридичних послуг немає.

Виконавець своїм підписом свідчить про оплату Замовником всієї суми наданих послуг, а Замовник підтверджує факт оплати зазначеної грошової суми та відсутність будь-яких претензій щодо наданих Виконавцем послуг.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, дослідивши докази надані представником позивача адвокатом Коротун В.І., суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Згідно вищезазначеного акту виконаних робіт, представленого адвокатом Коротун В.І. вбачається, що станом на 23 вересня 2019 року поряд із іншими наданими послугами по даній цивільній справі, ним виконано: складання клопотання по справі 1500 грн., складання відповіді на відзив 2500 грн., участі у справі 1-ї інстанції 14000 грн.

При цьому як вбачається з матеріалів справи лише 11 жовтня 2019 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 18).

Крім того, адвокатом Коротун В.І. при розгляді даної справи 28.10.2019 року надано лише одне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з необхідністю надання по справі додаткових доказів. (а.с. 22).

Також, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Коротун В.І. не приймав особистої участі у судових засіданнях, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою, про розгляд справи без його участі. (а.с. 31).

Окрім цього, відповіді на відзив адвокатом Коротун В.І. по даній цивільній справі не складалось та не могло бути складено, оскільки відповідачем по справі відзиву не надавалось.

За таких обставин, вказані види адвокатських послуг, а саме : складання клопотання по справі 1500 грн., складання відповіді на відзив 2500 грн., участі у справі 1-ї інстанції 14000 грн.. надуманими та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

За такого, суд дійшов висновку про ухвалення у справі додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на оплату професійної правничої допомоги у вигляді: усна консультація - 500 грн., письмова консультація 1000 грн., правовий аналіз документів та законодавства щодо стягнення заборгованості за договором позики 1000 грн., складання позовної заяви 4500 грн., а всього в розмірі 7000,00 які документально підтверджені у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Коротуна В.І. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі 632/1640/19 провадження № 2-др/632/4/20, за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги, в розмірі 7 000,00 (сім тисяч) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення через Первомайський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 05.03.2020 року.

Суддя: А. В. Росоха