11.09.2020 ЄУН 337/5569/19
Провадження 2/337/476/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09. 2020 року Хортицкий районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Шаповалової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТБ Банк», Товариство з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вартанова Олеся Степанівна, Хортицький відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В :

17.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25.11.2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою Олесею Степанівною та зареєстрований в реєстрі за №7578 про звернення стягнення на квартиру загальною площею 34,3 кв.м, житловою площею 16,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ., посилаючись на те, що виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме : виконавчий надпис вчинений на окремому спеціальному бланку нотаріальних документів та не прикріплений на договору, на виконання якого він вчинений та відсутні підстави вважати, що заборгованість є безспірною.

Ухвалою судді від 18.12.2019 р. року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, відповідачам наданий строк на подання відзиву до суду.

У встановлений судом строк відповідачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надано відзив на позов, згідно якого відповідач за позовом заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 03.03.2020 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні .

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

У судове засідання представники відповідачів не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися.

Треті особи : Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вартанова О.С. та Хортицький відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явились, звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутністю.

У відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України суд провів судове засідання у їх відсутність.

Розглянувши матеріали провадження, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 59760946, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Судом встановлено, що 27.08.2008 р. між позичальником ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитні договори №RM-SME208/393/2008 від 27.08.2008 року та №СM-SME208/392/2008 від 27.08.2008 року.

27.08.2008 р. між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» з метою забезпечення боргових зобов`язань за вищезазначеними кредитними договорами, укладено договір наступної іпотеки №РM-SME208/393/2008 від 27.08.2008 року та №СM-SME208/392/2008.

25.11.2009 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. було вчинено виконавчий напис №7578 про звернення стягнення на квартиру загальною площею 34,3 (тридцять чотири цілих три десятих) кв.м, житловою площею 16,9 (шістнадцять цілих дев`ять десятих) кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Виконавчим написом запропоновано звернути стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності Позивачу та за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеної вище квартири задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»:

За Кредитним договором №RM-SME208/393/2008 від 27.08.2008 року:

- за поточною заборгованістю за тілом кредиту у розмірі 13 384,61 долари США;

- за відсотками, нарахованими на поточну заборгованість у розмірі 54,62 долари США;

- за простроченими відсотками за кредитом за кредитом за період з 27.11.2008 року по 10.09.2009 року у розмірі 483,06 долари США, що разом за сумою заборгованості за тілом кредиту та відсотками складає 13 922,29 долари США, що за офіційним курсом НБУ складає 111 308,71 грн.;

- в тому числі пеня, нарахована на прострочену заборгованість за період з 27.11.2008 року по 10.09.2009 року (з розрахунку 1% за кожний день прострочення за курсом НБУ) у розмірі 12 470,36 грн.

За Кредитним договором №СM-SME208/392/2008 від 27.08.2008 року:

- за поточною заборгованістю за тілом кредиту у розмірі 27 873,73 долари США;

- за відсотками, нарахованими на поточну заборгованість у розмірі 123,88 долари США;

- за простроченими відсотками за кредитом за кредитом за період з 27.01.2009 року по 10.09.2009 року у розмірі 999,26 долари США, що разом за сумою заборгованості за тілом кредиту та відсотками складає 28 996,87 долари США, що за офіційним курсом НБУ складає 231 829,98 грн.;

- в тому числі пеня, нарахована на прострочену заборгованість за період з 27.01.2009 року по 10.09.2009 року (з розрахунку 1% за кожний день прострочення за курсом НБУ) у розмірі 21905,26 грн;

- витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 1700,00 грн., що разом становить 379 214,31 грн.

29.04.2010 року між ПАТ «ОТП» Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю.

Згідно з умовами зазначеного договору ПАТ «ОТП» Банк» у відповідності до ст.ст.512,514 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами №RM-SME208/393/2008 від 27.08.2008 року та №СM-SME208/392/2008 від 27.08.2008 року, укладеними між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_3 , а також договорами поруки, що були укладені в якості забезпечення вищевказаного кредитного договору між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на документах, що встановлюють заборгованість.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За приписами п. Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172 ( в редакції, що діяла на час вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

За змістом Розділу 32 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5 ( в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису), для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов`язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов`язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів 1172-99-п.

Відповідно до п.288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5 ( в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису), виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість (нотаріально посвідчені угоди, опротестований вексель та ін.). Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» - якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення (ст. 35 Закону України «Про іпотеку», ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»

Доводи позивача та його представника щодо неотримання ним письмової вимоги з боку відповідачів належними доказами не спростовано, факт вчинення виконавчого напису після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги про усунення порушень, суду не доведений.

Крім того, з оглянутих матеріалів провадження вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис, вчинений окремо на спеціальному бланку нотаріальних документів але не прикріплений ані до договорів №RM-SME208/393/2008 від 27.08.2008 року та №СM-SME208/392/2008 від 27.08.2008 року, ані до їх дублікатів, як це передбачено зазначеними вище приписами Інструкції.

Тобто, викладене свідчить про відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

До позовної заяви додано оригінали квитанцій про сплату судового збору позивачем на суму 840,80 гривень , зазначена сума витрат підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 282, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТБ Банк», Товариство з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вартанова Олеся Степанівна, Хортицький відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25.11.2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою Олесею Степанівною та зареєстрований в реєстрі за № 7578 про звернення стягнення на квартиру загальною площею 34,3 кв.м, житловою площею 16,9 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Запоріжжя, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОТБ Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати, що складаються з оплати судового збору в розмірі 1152 грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з часу виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 18.09.2020 року. Копію повного тексту рішення надіслати учасникам провадження.

Суддя: Л.Г. Салтан