СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________________
Провадження №2/760/1638/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

24 вересня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

ІІ. Описова частина

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј від отриманого ним заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги Позивачка мотивує тим, що протягом певного часу вона з Відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка стверджує, що на сьогодні вони з Відповідачем проживають окремо, шлюбні стосунки фактично припинилися, а дитина проживає разом з нею.

Як зазначає ОСОБА_1 , Відповідач ухиляється від покладеного обов`язку з утримання дитини, участі в матеріальному забезпеченні сина добровільно не бере.

З урахуванням потреб дитини Позивачка вважає за необхідне стягнути з Відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, оскільки, як стверджує Позивачка, вона в повній мірі забезпечувати матеріальні потреби дитини не має можливості.

Відповідач відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всебічно з`ясувавши обставини, на які Сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені судом, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що від фактичних шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 видане 16 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві).

Безспірним є той факт, що сторони після фактичного припинення шлюбних відносин проживають окремо, дитина залишилася проживати з матір`ю.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Частиною 3 ст. 181 Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 183 Кодексу визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зміст позовної заяви ОСОБА_1 дозволяє суду прийти до висновку про те, що сторони не змогли досягти згоди щодо порядку участі батька - ОСОБА_2 - у матеріальному утриманні його сина.

Відтак, суд вважає можливим визначити до щомісячного стягнення з Відповідача суму аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, що не буде непомірним тягарем для Відповідача в той же час у гідній мірі забезпечуватиме належний рівень матеріального утримання неповнолітнього сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 768 грн 40 коп.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 листопада 2019 року і до повноліття дитини.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

3.Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: