Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2155/20 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 16 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Коваленко В.П.

у цивільній справі №279/2155/20 за позовом ОСОБА_1 до Ходаківської сільської ради Коростенського району Житомирської області, Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Нива", Коростенської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), -

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визнати право колишнього члена КСП «Нива» села Ходаки Коростенського району Житомирської області ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) в розмірі 4,05 умовних кадастрових га із земельної ділянки :06:000:0202. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року йому визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

За життя батько отримав сертифікат на земельну частку (пай), був членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» і рахувався його пенсіонером, а тому мав право на отримання частки. Помилковим невнесенням у процесі паювання землі батька до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, незаконно позбавлено його права на земельну частку (пай) реформованого КСП «Нива».

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 липня 2020 року в позові відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам у справі,неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що у ОСОБА_2 на час смерті було відсутнє право на земельну частку (пай). Оскільки ОСОБА_2 при приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства належало право на земельну частку (пай) в розмірі 4,05 в умовних кадастрових га. із земельної ділянки :06:000:0202 (землі запасу), яке він не оформив належним чином у зв`язку з невірним включенням його до списку членів КСП «Нива», який слугував додатком до Державного акту на право колективної власності КСП «Нива», просив задовольнити позов.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с.10).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (зміст частини першої ст.1220 ЦК України).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 березня 2020 року позивачу ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори після смерті батька.

Як видно із листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області згідно проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колективної власності колишнього КСП «Нива» Ходаківської сільської ради Коростенського району Житомирської області та розпорядження голови Коростенської РДА «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП «Нива» Ходаківської сільської ради « № 219 від 10.06.2005 року розмір земельної частки (паю) становить 4,05 в умовних кадастрових га та в середньому по господарству (а.с.23).

З уточненого списку громадян членів КСП «Нива» с. Ходаки, які мають право на земельну частку (пай) видно, що покійний ОСОБА_2 в списки не включений (а.с.24-26).

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Однак, покійний батько позивача не був включений до списку громадян членів КСП «Нива» с. Ходаки, які мають право на земельну частку (пай).

Із змісту позову в даній справі вбачається, що позивачем заявлено вимогу про визнання права на земельну частку за померлим спадкодавцем, а не за ним, як спадкоємцем померлого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що законних підстав для задоволення позову не було.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Установивши в даному випадку, що у померлого спадкодавця відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Нива», а доказів належності останньому на час смерті права на земельну частку пай позивачем не надано, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_2 права власності на вказаний пай.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновку суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта із висновками суду першої інстанцій щодо встановлених обставин справи. Проте, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів апеляційним судом не встановлено.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.ч.1,2,4 ст.25 ЦК здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Тому, обраний позивачем спосіб судового захисту суперечить положенням закону.

За наведених обставин підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки по суті воно є правильним.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 24.09.2020 року.