РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді - Панас О.В.
при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.
з участю:
представника позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Курись О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ОСОБА_3 про стягнення заподіяної державі шкоди, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ОСОБА_3 про стягнення заподіяної державі шкоди.
Просили стягнути з ОСОБА_3 на користь Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки грошові кошти, в рахунок відшкодування заподіяної державі, втратою військового майна, шкоди в розмірі 27 000,00 грн. та понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовують наступними доводами.
ОСОБА_3 в Збройних Силах з 14 липня 2003 року, на посаді військового комісара Корецького РВК Рівненської області з 06 червня 2016 року. При проходженні відповідачем служби на вищевказаній посаді ним було допущено ряд порушень норм чинного законодавства, що призвело до нанесення збитків державі в особі Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З 26.03.2018 року по 05.04.2018 року в ІНФОРМАЦІЯ_1 (на даний час Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки) проводився позаплановий аудит відповідності окремих питань фінансово - господарської діяльності за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 і як наслідок було складено звіт (за результатами проведення) від 05.04.2018 року № 234/5/12. Аудит проводився на підставі розпорядження директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 19.03.2018 року № 234/1109, доручення Державного секретаря Міністерства оборони України від 14.03.2018 року № 4303/з до звернення Військового прокурора Рівненського гарнізону Західного регіону України від 07.03.2018 № 1031 вих-18.

За період, який підлягав дослідженню, встановлено фінансових порушень, що призвело до втрат на суму 9000 гривень безпідставно списано Бензин А-92 евро в кількості 400 л на автомобіль УАЗ-З1512 військовий номер НОМЕР_1 , який не експлуатувався. Відповідно аудитом було встановлено безпідставне списання матеріально - відповідальною особою військовим комісаром Корецького РВК майором ОСОБА_3 (по справі відповідачем) Бензин А-92 евро в кількості 400 л та рекомендовано прийняти рішення щодо відшкодування нанесених збитків.

Наказом військового комісара Рівненського ОВК від 09 березня 2018 року №54-АГД "Про призначення службового розслідування", було призначене службове розслідування, яким встановлено факти зловживань службовою особою колишнім майором ОСОБА_4 щодо підроблення документів, списання паливо - мастильних матеріалів та закупівлю засобів відеонагляду для ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим відповідно нанесено шкоду.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10 квітня 2018 року №42 "Про результати службового розслідування" встановлено, що основним безпосереднім об`єктом виявленого порушення є встановлений порядок здійснення права власності щодо військового майна, а саме щодо майна паливо мастильних матеріалів та засобів відеонагляду. Виявлені порушення містять ознаки злочину, передбаченого частиною 2 статті 410 (викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем) та частини 1 статті 365 (Перевищення влади або службових повноважень) Кримінального Кодексу України відносно умисних дій колишнього майора ОСОБА_3 .

Про проведення даного розслідування також повідомлено позивача та військову прокуратуру Рівненського гарнізону, а в самих матеріалах розслідування наявні пояснення особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , якими доводиться вина позивача.

Пояснення від матеріально-відповідальної особи військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 колишнього майора ОСОБА_3 за бензин А-92 евро в кількості 400 л не отримано у зв`язку із звільненням з військової служби та виключено зі списків особового складу ЗСУ з 10 січня 2018 року. Також при отриманні витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 про звільнення даного офіцера вказано про факт службового розслідування щодо нанесення матеріальних збитків та доведено письмово і запропоновано надати пояснення з даного приводу, пояснення колишній майор ОСОБА_5 надавати відмовився.

Натомість проведеним службовим розслідуванням чітко доведено його вину, жодних доводів чи пояснень під час проведення службового розслідування та комплексної перевірки позивач надавати не бажав, з матеріалами службових розслідувань та вказаними в позові наказами ознайомлюватися відмовлявся.

Військовий комісар РОТЦКСП, є військовослужбовцем ЗС України, несе повну відповідальність за діяльність підпорядкованих районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, за стан і ефективне використання закріпленого за нею державного майна, за витрачання грошових коштів, а також за вжиття вичерпних заходів з метою погашення дебіторської заборгованості перед РОТЦКСП.

Дії відповідача виражались у недбалому ставленні до виконання своїх службових обов`язків передбачених ст.ст. 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 8, 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225 та спричинили загалом прямої дійсної шкоди Рівненському ОТЦКСП на загальну суму 27000 грн., а з урахуванням кратності відповідно до вимог Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 № 880.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , підтримала позов в межах доводів позовної заяви. Представник позивача ОСОБА_2 просив позов задовольнити повністю, у задоволенні вимог відповідача ОСОБА_3 щодо відшкодування понесених судових витрат по оплаті послуг адвоката просив відмовити .

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Курись О.П. позов не визнав. Пояснив, що Позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, щодо доведення факту вчинення ОСОБА_3 будь-якого, а не тільки передбачених ч. 2 ст. 410 та ч. 1 ст. 365 КК України, правопорушення предметом посягання якого є військове майно, а саме ПММ бензин А92Євро у кількості 400 л. чи талона на вказану кількість та тип ПММ. Відтак Позивачем не виконано свого обов`язку, щодо доведення підстави для відшкодування шкоди саме ОСОБА_3 . Просиві відмовити у задоволенні позову. Окрім того, просив стягнути з позивача на користь його довірителя понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн., оплата яких підтверджується квитанціями.
Ухвалою суду від 28.08.2019р. постановлено відкрити провадження у справі, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судовий розгляд з викликом сторін. (а.с.37).

Ухвалою суду на місці задоволено клопотання представника відповідача про виклик та допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , витребувані у позивача письмові докази, долучені письмові докази надані представником відповідача. (а.с.41-64).

На виконання ухвали суду про витребування письмових доказів за клопотанням представника відповідача, представник позивача надав суду письмові докази, які долучені до справи ( а.с.78-101).

18.05.2020р. представник відповідача подав до суду клопотання про долучення доказів щодо понесених відповідачем судових витрат: акт надання юридичних послуг № 1 від 24.09.2019р., квитанції від 22.09.2019р., 04.03.2020р.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходить службу в Збройних Силах з 14 липня 2003 року, з 06 червня 2016 року на посаді військового комісара Корецького РВК Рівненської області.

Згідно розпорядження директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 19.03.2018 року № 234/1109, доручення Державного секретаря Міністерства оборони України від 14.03.2018 року № 4303/з до звернення Військового прокурора Рівненського гарнізону Західного регіону України від 07.03.2018 № 1031 вих-18, у період часу з 26.03.2018 року по 05.04.2018 року в ІНФОРМАЦІЯ_1 (на даний час Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки) проводився позаплановий аудит відповідності окремих питань фінансово - господарської діяльності за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

За результатами проведеного позапланового аудиту відповідності окремих питань фінансово-господарської діяльності РОВК за період з 01.01.2017 по 31.12.2017р. складено звіт від 05.04.2018 року № 234/5/12. З оглянутого судом звіту вбачається, шо за період, який підлягав дослідженню, встановлено фінансові порушення, що призвели до втрат на суму 9000 гривень безпідставно списано Бензин А-92 евро в кількості 400 л на автомобіль УАЗ-З1512 військовий номер НОМЕР_1 в Корецькому РВК та у розділі пропозицій звіту у п.2. зазначено щодо прийняття рішення про відшкодування безпідставно списаного бензину. (а.с.26-33) Наказом військового комісара Рівненського ОВК від 09 березня 2018 року №54-АГД "Про призначення службового розслідування", було призначене службове розслідування. (а.с.13 на звороті) .

З оглянутого судом акту від 07.04.2018 про проведення службового розслідування вбачається, що комісія встановила безпідставне списання бензину А-92 евро в кількості 400 л у сумі 9000,00 грн. Встановлені факти зловживань службовою особою колишнім майором ОСОБА_3 щодо підроблення документів, списання паливно- мастильних матеріалів.(а.с.8-13).

Наказом військового комісара Рівненського ОВК від 10 квітня 2018 року № 42 "Про результати службового розслідування" встановлено, що основним безпосереднім об`єктом виявленого порушення є встановлений порядок здійснення права власності щодо військового майна, а саме щодо майна паливно-мастильних матеріалів та засобів відеонагляду. Виявлені порушення містять ознаки злочину, передбаченого частиною 2 статті 410 (викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна, а також заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем) та частини 1 статті 365 (Перевищення влади або службових повноважень) Кримінального Кодексу України відносно умисних дій колишнього майора ОСОБА_3 (а.с.14 на звороті - 17).

Пояснення від матеріально-відповідальної особи військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 колишнього майора ОСОБА_7 за бензин А-92 евро в кількості 400 л не отримано у зв`язку із звільненням з військової служби та виключено зі списків особового складу ЗСУ з 10 січня 2018 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Верховний Суд в постанові від 10.06.2019 у справі № 591/5118/14-ц, висловив правову позицію, що загальні підстави відповідальності за завдану майнову передбачені нормами ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для настання деліктної відповідальності за ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.
Верховний Суд звернув увагу на те, що, хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до якого пред`явлено позов (постанова).
Для захисту порушеного права Військовий комісар РОТЦКСП уповноважений виступати стороною в суді, оскільки згідно вимог ст.ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність ввіреної йому установи та зобов`язаний вживати заходів до відшкодування заподіяних збитків у відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 4, 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», п.п. 13-15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України; військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах - продовольчій, речовій, квартирно-експлуатаційній, пально-мастильних матеріалів тощо; особи винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Згідно з вимогам ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п. 3.1.9. «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року № 300, на кожного військовослужбовця покладені обов`язки щодо знання та утримання в готовності до застосування закріпленого озброєння, бойової та іншої техніки, збереження державного майна; командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, за забезпечення охорони державної таємниці, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, слідкувати за справним станом обладнання постів, огороджень, технічних засобів охорони, зв`язку та сигналізації; організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі); здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням.

Відповідно до вимог ст.ст. 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п.п. 31, 32 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 року № 748, якими передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність; відповідальність за нестачу військового майна несуть матеріально відповідальні особи; рішення про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок нестачі військового майна, і про ступінь відповідальності винних осіб приймається на підставі матеріалів інвентаризації, під час проведення якої встановлено причини, розмір шкоди та винних осіб, або результатів розслідування.

Відповідно до вимог п. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР (далі - Положення...) відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна.

Відповідно до п. 4 Положення відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.

Відповідно до п. 14 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з довідкою - розрахунок № 152 від 04.04.2018 року до книги нестач була занесена нестача по службі паливо мастильних матеріалів на суму 27000 (двадцять сім тисяч) гривень, сума збитків з урахуванням кратності «З» визначеної Постановою КМ України від 02.11.1995 № 880 «Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості».

Таким чином, відповідно до досліджених в судовому засіданні документів, а саме Акту технічного стану від 14.08.2017 №17 встановлено, що для забезпечення діяльності Корецького РВК автомобіль УАЗ-31512 військовий номер НОМЕР_1 , був відряджений до Корецького РВК з Гощанського РВК та відповідно до Акту технічного стану від 03.10.2017 № 25 повернутий до Гощанського РВК.
У вказаних актах відомості про перебування вказаного автомобіля в несправному стані, що перешкоджає його експлуатації не зазначені.
Вказані обставини підтверджено дослідженими Звітом за результатами проведення позапланового аудиту відповідності окремих питань фінансово-господарської діяльності РОВК за період з 01.01.2017 по 21.12.2017 №234/5/12, Актом проведення службового розслідування від 07.04.2018.
Відповідно до п. 1 Пояснення до форми 16 Продовження Додатка №1 до Тимчасового керівництва з обліку військового майна №690 дорожній лист є розпорядчим документом командиру підрозділу та водію на виконання завдання і служить підставою для обліку роботи машини, а також для списання на видаток і визначення економії (перевитрати) пального.
В ході судового розгляду було досліджено дорожні листи від 14.08.2017 №1, від 15.08.2017 №2, від 16.08.2017 №3, від 17.08.2017 №4, від 18.08.2017 №5, від 21.08.2017 №6, від 22.08.2017 №7, від 23.08.2017 №8, від 28.08.2017 №9, від 29.08.2017 №10 від 30.08.2017 11, від 31.08.2017 №12, від 01.09.2017 №13, від 04.09.2017 №14 та від 05.09.2017 №15.
Таким чином, в суді досліджено первинні та єдині документи, що є підставою для обліку роботи машин та списання на видаток пального, якими підтверджено не лише факт фактичного використання автомобіля УАЗ-31512 військовий номер НОМЕР_1 , а й факти обліку використаного за час роботи вказаного автомобіля пального, а отже вказані документи - дорожні листи підтверджують і обсяги та факт списання пального бензину А92Євро у кількості 400 л. саме на експлуатацію автомобіля УАЗ-31512 військовий номер НОМЕР_1 .
Дані первинні документи детально описані у Звіті за результат омами проведення позапланового аудиту відповідності окремих питань фінансово-господарської діяльності РОВК за період з 01.01.2017 по 21.12.2017 №234/5/12.
А отже викладений у Звіті за результатами проведення позапланового аудиту відповідності окремих питань фінансово-господарської діяльності РОВК за період з 01.01.2017 по 21.12.2017 №234/5/12 та Акті проведення службового розслідування від 07.04.2018 висновок щодо безпідставності списання пального є безпідставний, необґрунтованим та не підтвердженим жодним первинним документом бухгалтерського обліку та спростовується дослідженими дорожніми листами від 14.08.2017 №1, від 15.08.2017 №2, від 16.08.2017 №3, від 17.08.2017 №4, від 18.08.2017 №5, від 21.08.2017 №6, від 22.08.2017 №7, від 23.08.2017 №8, від 28.08.2017 №9, від 29.08.2017 №10 від 30.08.2017 11, від 31.08.2017 №12, від 01.09.2017 №13, від 04.09.2017 №14 та від 05.09.2017 №15.
Окрім того, ні змістом Звіту за результатами проведення позапланового аудиту відповідності окремих питань фінансово-господарської діяльності РОВК за період з 01.01.2017 по 21.12.2017 №234/5/12, ні змістом Акту проведення службового розслідування від 07.04.2018, чи іншого документу наданого Позивачем та дослідженого судом, не встановлено ні факту проведення інвентаризації ПММ, а тим паче виявлених фактів нестачі ПММ бензину А92Євро у кількості 400 л. чи розбіжності між фактичними показниками одонометра автомобіля УАЗ-31512 військовий номер НОМЕР_1 з показниками зазначеними в останньому дорожньому листі.
За наведених обставин, судвважає, що позивачем не доведено, а судом не встановлено ні факту нестачі ПММ бензину А92Євро у кількості 400 л., ні факту внесення до дорожніх листів від 14.08.2017 №1, від 15.08.2017 №2, від 16.08.2017 №3, від 17.08.2017 №4, від 18.08.2017 №5, від 21.08.2017 №6, від 22.08.2017 №7, від 23.08.2017 №8, від 28.08.2017 №9, від 29.08.2017 №10 від 30.08.2017 11, від 31.08.2017 №12, від 01.09.2017 №13, від 04.09.2017 №14 та від 05.09.2017 №15 недостовірних даних щодо експлуатації автомобіля УАЗ-31512 військовий номер НОМЕР_1 .
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов обґрунтованих висновків, щодо відмови у задоволенні позовних вимог, то з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відшкодування судового збору, у разі відмови у позові не підлягають. З текстуального аналізу норми ЦПК про витрати на професійну правничу допомогу вбачається, що такими є витрати, сплачені на надання послуг адвокатами, включаючи і діяльність помічників адвокатів, які були понесені у відповідності до укладеного договору про надання правової допомоги та в подальшому підтверджені належними доказами.

Перш за все, слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові по справі № 826/856/19 від 22.12.2018 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором».

Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги.

Процесуальним законодавством визначається, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, 25.09.2019р. представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Курись О.П. подав до суду попередній розрахунок судових витрат , а саме за надання правової допомоги у сумі 5000,00 грн., відповідно до положень ст. 134 ЦПК. 18.05.2020р. адвокат Курись О.П. подав до суду документи на підтвердження витрат його довірителя по оплаті послуг адвоката акт надання юридичних послуг № 1 від 24.09.2019р., квитанцію від 22.09.2019р., квитанцію від 04.03.2020р. Договору між адвокатом Курись О.П. та Ткачуком Р.В. про надання правової допомоги суду не надано, що унеможливлює перевірити відповідність наданих послуг за актом від 24.09.2019р. у виді вивчення матеріалів вартістю 1500,00 грн., надання консультацій правового характеру вартістю 500,00 грн., витребування доказів та узгодження оплати за надані послуги судом вартістю 2000,00 грн., а всього на загальну суму 4000, 00 грн. , є визначеними видами послуг адвоката та їх вартість , які були узгоджені при укладенні договору між адвокатом Курись О.П. та клієнтом відповідачем ОСОБА_3 . Окрім того, письмові докази у справі витребовувалися ухвалою суду, постановленою судом у судовому засіданні на місці, так як сторона позивача погодилася надати докази суду , а дії адвоката у даному випадку полягали лише у написанні та озвученні клопотання про витребування доказів (а.с.43-45). З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимоги відповідача ОСОБА_3 щодо відшкодування позивачем йому понесених судових витрат по оплаті правничої допомоги. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273, 354, 355, п.3 Р.ХП «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, вирішив: Рівненському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення заподіяної державі шкоди . ОСОБА_3 відмовити у задоволенні вимоги до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відшкодування понесених судових витрат. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Під час дії карантину процесуальні строки щодо розгляду апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину. Позивач: Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, місцезнаходження: 33000 м. Рівне, вул. Грабник, 4, КОД . Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 . Повне рішення виготовлене - 20.05.2020р.
Суддя О.В.Панас