КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.

судді Коцюрба О.П., Сержанюк А.С.,

секретар Шебуєв Д.А.,

за участю:

представника позивача Волошинович О.П. ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Волошенко Олександром Вадимовичем, який діє на підставі договору, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 1 599 600,00 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 05.11.2019 складає еквівалент 64 500,00 доларів США (а.с. 1-4).

Також позивач просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на частку ОСОБА_3 у Статутному капіталі ТОВ «ОЛЛТЕКС ПРО» у розмірі 350 000,00 грн. (а.с. 35-37).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.11.2019 заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт накладено арешт на належну відповідачу ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ «ОЛЛТЕКС ПРО» у розмірі 350 000,00 грн., що становить 35% від загального розміру статутного капіталу (а.с. 47-50).

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 , через свого представника, оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Зазначає, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а заявлені вимоги не є співмірними із видом забезпечення позову (а.с. 53-56).

22.01.2020 від представника позивача Волошиновича О .П . надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що в обґрунтування відсутності спору між сторонами, відповідач надає оцінку письмовому доказу-розписці, яка була видана ОСОБА_3 . Однак, на стадії відкриття провадження у справі та підготовчого провадження суд не в праві здійснювати оцінку доказів та предмет їх належності, допустимості, достатності та достовірності. Відповідно до ст.ст. 213,229,235,244 ЦПК України суд досліджує докази у справі після переходу до розгляду справи по суті та надає їм оцінку в нарадчій кімнаті.

Крім того, вказує, що прямим доказом ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду є вчинення відчуження частки у статутному капіталі ТОВ «ОЛЛТЕКС ПРО», шляхом внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 02.12.2019 та зміни складу або інформації про засновників від 03.12.2019. В зв`язку з чим, після проведення змін до відомостей про юридичну особу розмір статутного капіталу товариства склав 135 000,00 грн., а станом на 13.11.2019 складав 1 000 000,00 грн. Склад засновників змінився.

В судовому засідання представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав.

Представник позивача, в судовому засіданні, заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що діючими нормами законодавства допускається звернення стягнення на частку в майні господарського товариства, належну особі, а не на виражений в грошовій формі розмір вкладу до статутного (складеного) капіталу товариства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками.

В статті 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про товариства з обмежено та додатковою відповідальністю» звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.

Положеннями ст. 66 ГК України передбачено, що джерелами формування майна підприємства є грошові та матеріальні внески засновників.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про господарські товариства», господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Положеннями ст. 144 ЦК України передбачено, що статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів.

Згідно змісту ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку.

Майном господарського товариства, крім вкладів до статутного капіталу, також є продукція, вироблена товариством у результаті господарської діяльності; одержані доходи; інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом. Частці засновника (учасника) в статутному капіталі пропорційно відповідає частка у майні господарського товариства, на яку засновник (учасник) має право.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з майновими вимогами про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 1 599 600,00 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 05.11.2019 складає еквівалент 64 500,00 доларів США.

З витягу Єдиного реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що будь-яке нерухоме майно у відповідача відсуне, відомості про будь-яке рухоме майно або грошові кошти співмірні з ціною позову також відсутні. Разом з тим, відповідачу належить частка у Статутному Капіталі ТОВ «ОЛЛТЕКС ПРО» у розмір 350 000,00 грн.,у зв`язку з чим, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.

Є безпідставними доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не було встановлено наявності дійсного спору між сторонами по справі, оскільки на підставі ст. 4 ЦПК України ОСОБА_4 звернувся до суду за захистом порушеного права, пред`явивши позов до ОСОБА_3 про стягнення коштів, а тому, між сторонами виник спір, який буде розглянуто судом першої інстанції та надано оцінку пред`явленому позову та обставинам, на які посилається позивач.

Посилання апелянта на те, що позивачем не було доведено наявність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Оскільки, матеріали справи не містять даних про наявність у відповідача нерухомого або рухомого майна, окрім частки в статутному капіталі ТОВ «ОЛЛТЕКС ПРО», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Аналізуючи процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

В даному випадку, позивачем, на підтвердження сумнівів щодо виконання рішення, у разі задоволення позовних вимог, додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.11.2019, в якому зазначено, що керівником ТОВ «ОЛЛТЕКС ПРО» є ОСОБА_3 , а розмір статутного капіталу становить 1 000 000,00 грн., а у Витягу від 27.12.2019 розмір статутного капіталу вже складає 135 000,00 грн. (а.с. 41-45, 107-108зв.)

З вищенаведеного вбачається, що у зв`язку з недобросовісною поведінкою відповідача, існує ймовірність утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та законність і обґрунтованість постановленої ухвали.

При апеляційному розгляді справи порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Волошенко Олександром Вадимовичем - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 16 березня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк