ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/161/20 Справа № 695/319/19
УХВАЛА

04 березня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі головуючої судді Василенко Л. І., суддів: Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Черкаського апеляційного суду, у цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року сторони по справі звернулися до суду з позовом вищезазначеного змісту.

05 грудня 2019 року представник позивача ОСОБА_3 адвокат Сизько Д. Б. звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до вирішення і набрання законної сили рішенням у справі № 711/2364/19 за позовом ОСОБА_4 до ДП «Сетам», приватного виконавця Бурмаги Є. А., ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту реалізації предмета іпотеки.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задоволено.

Зупинено провадження у справі № 695/319/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя до вирішення і набрання законної сили рішенням у справі № 711/2364/19 за позовом ОСОБА_4 до ДП «Сетам», Приватного виконавця Бурмаги Є. А., ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2019 року в зазначеній справі визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Василенко Л. І. та суддів: Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В.

Справа призначена до розгляду на 04 березня 2020 року.

02 березня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Василенко Л. І., Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В.

Обґрунтовуючи підстави такої заяви, заявник послалась на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, та зазначила, що наявні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості вказаних суддів через те, що зокрема, суддя Бородійчук В. Г. у складі колегії разом з суддями Єльцовим В. О. та Карпенко О. В. 19 лютого 2020 року постановили ухвалу у справі № 705/4132/19, номер провадження 22-ц/821/346/20, якою в процесі підготовки справи до апеляційного розгляду залучено особу, яка не брала участі у справі та не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в якості третьої особи, тоді як у справі, що є предметом апеляційного перегляду ухвалою від 26 лютого 2020 року у складі суддів Василенко Л. І., Бородійчука В. Г. та Нерушак Л. В. відмовлено у залученні в якості третіх осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За викладених обставин у заявниці виникає сумнів, щодо неупередженості та об`єктивності даної колегії суду, не аргументуючи при цьому підстави для відводу, щодо інших членів колегії із наведеної підстави.

Крім того, заява містить посилання на невірне з`ясування судом складу учасників судового процесу, зокрема, ТОВ «Кредитні ініціативи» вказаного як учасника справи, тоді як він таким не являється, а також те, що апеляційні скарги призначені до розгляду у строк, що не перевищує трьох робочих днів, що виключає можливість заявлення відводу даній колегії з можливістю його вирішення іншою колегією суду, що є однією з підстав для відводу даної колегії суду.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів, та ознайомившись з матеріалами справи, а також з мотивами, наведеними у заяві про відвід суддів, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про відвід суддів з огляду на наступне.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Обставини, що виключають участь судді в розгляді цивільної справи, передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу), якщо існують інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості, або необ`єктивності судді.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, обставини, вказані в пунктах 1 4 ст. 36 цього Кодексу мають бути доведеними та встановленими.

Між тим, дослідивши підстави для відводу складу суду, заявлені ОСОБА_1 , суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження, оскільки мотивація заяви не свідчить про наявність підстав для неупередженості, або необ`єктивності суддів, яким заявлено відвід.

Посилання на ту обставину, що суддя Бородійчук В. Г. прийшов до цілком протилежного висновку, щодо залучення особи, яка не брала участі у справі та не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в якості третьої особи у іншій справі, не може свідчити про його упередженість.

Щодо оприлюднення даних про розгляд справи в строки, що не перевищують трьох робочих днів та твердження заявниці про виключну можливість заявлення відводу даній колегії з можливим його вирішенням іншою колегією суддів, суд констатує, ту обставину, що склад колегії суддів заявниці був відомий завчасно, про що свідчить подання ОСОБА_1 26 лютого 2020 року на адресу суду окремих заяв, ідентичних по змісту, на ім`я кожного з членів колегії, щодо вирішення клопотань про залучення заявниці та ОСОБА_2 в якості третіх осіб у справі.

Крім того, зазначення у супровідному листі як одного з адресатів, яким направлялася кореспонденція ТОВ «Кредитні ініціативи», що не є стороною у даній справі, виходячи зі змісту ухвал про відкриття апеляційного провадження, та призначення даної справи до розгляду також не слугує підставою для задоволення заяви про відвід суддів колегії. Водночас, не є такою підставою і сама по собі незгода з постановленою ухвалою про відмову у задоволенні клопотань про залучення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до участі у даній справі в якості третіх осіб.

За викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 ст. 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

З огляду на викладене та враховуючи зазначені підстави відводу у поданій ОСОБА_1 заяві, суд дійшов висновку, що подана заява є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу суддів, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Черкаського апеляційного суду Бородійчука В. Г., Василенко Л. І., Нерушак Л. В.,у цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л. І. Василенко

В. Г. Бородійчук

Л. В. Нерушак