Справа № 273/1013/20
Провадження № 2/273/186/20
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Васильчук О. В. , вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Першотравенської селищної ради в особі секретаря ради Піщанецької Лариси Олександрівни про зміну підстави та формулювання звільнення, невиплати заборгованості заробітної плати ( невиплати розрахункових виплат при звільненні), стягнення вихідної допомоги, відшкодування неправомірно знятої премії та надбавки за високі досягнення у праці , -

В С Т А Н О В И Л А :

12.05.2020 року до Баранівського районного суду Житомирської області надійшла вказана позовна заява.

В ході розгляду матеріалів позовної заяви суддею було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставу звільнення від сплати судового збору позивачі посилаються на п. 1 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито», який на даний час не визначає правові засади справляння судового збору, таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір». Згідно п.1 ч.1 ст.5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах лише про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачами в позовній заяві, окрім вимоги про стягнення заробітної плати, заявлено вимогу про зміну формулювання звільнення ( вимогу немайнового характеру), вимогу стягнення невиплаченої вихідної допомоги, стягнення розрахункових виплат( компенсацію за невикористані відпустки згідно перерахунку надбавки за високі досягнення в праці та премії), та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку , що є вимогами майнового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, за подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102,00 грн. Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви, яка містить немайнову вимогу становить 840,80 грн.

Основні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання та структуру заробітної плати визначає Закон України «Про оплату праці» та Інструкція зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. № 5.

Згідно ст. 1 ч.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Інструкції заробітна плата складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Перелік інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, наведено у пункті 3 Інструкції, до яких відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні (п. 3.9 Інструкції) та суми вихідної допомоги ( п. 3.8 Інструкції) .

Тобто, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та вихідна допомога при припиненні трудового договору за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та вихідна допомога не входить до структури заробітної плати.

Отже, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимогу про стягнення середнього заробітку працівнику за час затримки розрахунку при звільненні та на стягнення суми вихідної допомоги при припинення трудового договору. (зазначена позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16).

Таким чином, майнова вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та вимога про стягнення невиплаченої вихідної допомоги не оплачена судовим збором.

Крім того, в змісті позовної заяви та її прохальній частині не вказано яку саме суму середнього заробітку за час затримки розрахунку просить стягнути кожен з позивачів, що не дає можливості визначити розмір судового збору за дану вимогу.

Судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.6 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» , у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

За таких обставин, кожному з позивачів по даній справі необхідно надати до суду: оригінали квитанцій про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. за вимогу немайнового характеру, та відповідно оригінали квитанцій за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та за вимогу про стягнення вихідної допомоги в розмірах пропорційно долі вимоги кожного з позивачів , який необхідно перерахувати або внести на слідуючий рахунок суду: код класифікації доходів бюджету: 22030101 Рахунок: UA0006037 Назва рахунку: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) Назва отримувача: УК у Баранівському районі/Баранівський район 22030101 Код отримувача : 37573026 МФО 899998.

Крім того, у порушення вимог ст. 175 ЦПК України, подана позовна заява не містить:

- підтвердження позивачів про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивачі понесли і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи.

В прохальній частині позовної заяви позивачі просять стягнути з відповідача понесені витрати за надання правової допомоги, проте не вказують розмір таких витрат, а також на підтвердження цих обставин не надають договір про надання правової допомоги , а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відтак, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Аналізуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Першотравенської селищної ради в особі секретаря ради Піщанецької Лариси Олександрівни про зміну підстави та формулювання звільнення, невиплати заборгованості заробітної плати ( невиплати розрахункових виплат при звільненні) , стягнення вихідної допомоги, відшкодування неправомірно знятої премії та надбавки за високі досягнення у праці - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачам право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Васильчук