РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року

м. Рівне

Справа № 572/1903/20

Провадження № 22-ц/4815/1020/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 23 липня 2020 року, ухваленого в складі судді Слободянюка Б.К., повний текст рішення виготовлено 23 липня 2020 року, у справі №572/1903/20

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці, а саме з 1978 року по сьогоднішній день в м. Сарни Рівненської області (територія яка до 01.01.2015 року відносилася до зони посиленого радіоекологічного контролю серед територій, які постраждали внаслідок Чорнобильсьокї катастрофи.

Зазначає,що встановлення даного факту їй необхідно для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 23 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 жительки АДРЕСА_1 заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, вул. Короленка,7, м. Рівне про встановлення факту проживання в м. Сарни.

Роз`яснено заявнику, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Ухвала суду мотивована тим, що у судовому порядку не можуть розглядатися заяви щодо встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі встановлення факту постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю. Між заявником як особою, яка проживала у зоні посиленого радіологічного контролю та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області як суб`єктом владних повноважень існує спір про право на отримання пенсії. Умови призначення та виплата якої провадяться у відповідності до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про пенсійне забезпечення» та у випадку незгоди із рішенням державного органу, зацікавлена особа може звернутися за захистом своїх прав до суду за правилами адміністративного судочинства.

У поданій на ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказує, що має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте не може підтвердити це первинними документами, саме тому звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та у зв`язку із чим її заява має розглядатися судом цивільної юрисдикції у порядку окремого провадження.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання в зоні посиленого радіологічного контролю у м. Сарни Рівненської області у період з 1978 року по сьогоднішній день в м. Сарни Рівненської області, що необхідно їй для призначення пільгової пенсії за віком

Згідно з частиною 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого (добровільного) відселення - не менше трьох років.

Частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 3 роки, та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Звертаючись до суду із заявою ОСОБА_1 , посилаючись на вказані правові норми, просила встановити факт постійного проживання у м. Сарни у період з 1978 року по сьогоднішній день на території зони посиленого радіоактивного контролю, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, який необхідний їй для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Перелік підвідомчих суду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, наведений у частині першій статті 315 ЦПК України. Встановлення факту проживання особи на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до цього переліку не віднесено.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає і встановлення органом ПФУ відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України справи, пов`язані із призначенням пенсії та відмовою у їх призначенні, підсудні окружним адміністративним судам.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, крім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

З аналізу вказаних вище норм права слід зробити висновок про те, що заява про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а спір заявником та відповідним відділенням Пенсійного фонду України щодо права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 27 березня 2019 року в справі № 569/7589/17 (провадження № 14-560цс18) та від 10 квітня 2019 року в справі № 162/760/17 (провадження № 14550цс18), від 04 вересня 2019 року в справі № 14-369цс19.

Отже, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами виник спір з приводу призначення заявнику пенсії на пільгових умовах, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на призначення такої пенсії має розглядатися у позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 23 липня 2020 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 вересня 2020 року.

Головуючий :

Судді :