КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року м. Київ

Справа №753/23567/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/4324/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Лугового Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Мицик Ю.С. 16 грудня 2019 року в м. Києві, у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний», голови правління Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний» - Цененко Оксани Олександрівни про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання видати довідки для здійснення державної реєстрації права власності на гаражні бокси та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що заявником не доведено того, що неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях і ініційовані види забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами, суперечать змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Не погодився із вказаною ухвалою ОСОБА_1 , його представником до суду подано апеляційну скаргу, в якій посилається на порушенням норм процесуального права та неповне встановлення всіх обставини справи. Вказує на те, що судом першої інстанції доводи позивача не були розглянуті, аргументи щодо неприйняття наданих доказів не надані. Зазначає, що підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за яким він звернувся або має намір звернутись до суду. Вказує на те, що в заяві було зазначено, що відповідач неодноразово погрожувала передати гаражний бокс іншим особам, крім того голова кооперативу здає спірні гаражі в оренду третім особам, чим свідомо не визнає право позивача на них. Також зазначає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про не співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу голова правління Обслуговуючого кооперативу «Залізничний» ОСОБА_2 не погоджується в повному обсязі та вважає ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року прийнятою без порушення норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що заявником не доведено того, що неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Годецький І.Ю., підтримав доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення, причини неявки суду не повідомив. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний», голови правління Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний» - Цененко Оксани Олександрівни про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання видати довідки для здійснення державної реєстрації права власності на гаражні бокси та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000000 грн.

Також, через канцелярію суду, представником позивача - адвокатом Рудою О.В., було подано заяву про забезпечення позову в якій просили:

- накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк» у м. Києві, МФО-300528 та будь-яких інших банківських рахунках у сумі 1370000 грн;

- накласти арешт на грошові кошти Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний», які знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Приватбанк», МФО-320649 та будь-яких інших банківських рахунках у сумі 370000 грн;

- накласти арешт на гаражний бокс № НОМЕР_3 в Обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна, 18-Г;

- заборонити голові правління Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний» ОСОБА_2 видавати будь-яким особам, окрім ОСОБА_1 довідки Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний» про членство осіб та внесення ними пайового внеску в повному обсязі для здійснення державної реєстрації права власності на гаражні бокси НОМЕР_4, НОМЕР_5 у вказаному кооперативі;

- заборони будь-яким особам, крім ОСОБА_1 користуватися гаражними боксами НОМЕР_4, НОМЕР_5 в Обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна, 18-Г.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову представник позивача вказує на те, що відповідач неодноразово погрожувала передати бокс іншим особам. Вказані дії відповідача вносять серйозні ризики у хід справи та подальше виконання рішення суду, а тому є всі підстави для забезпечення позову в зазначений позивачем спосіб.

Проте представник позивача не навела переконливих доводів та відповідних їм доказів на підтвердження вимог про забезпечення позову у наведений нею спосіб.

Колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову не містить доказів на підтвердження утруднення виконання рішення у разі його задоволення та співмірності зазначених вимог позовним вимогам.

Так переважно носять немайновий характер, стосовно зобов`язання відповідача на вчинення певних дій, проте заходи забезпечення позову направлені на обмеження грошових активів як відповідача Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Залізничний» та його голови ОСОБА_2, що не може вважатись співмірним.

Заявлена позовна вимога стосовно розміру моральної шкоди, яка носить оціночний характер, її розмір буде визначено судом під час вирішення справи по суті. А отже заявлений позивачем розмір не є безумовним, тому застосування заявлених заходів забезпечення позову щодо цієї вимоги також не є співмірним. Натомість мають місце ризики заподіяння істотної шкоди відповідачу.

Скаржником не підтверджено реальними доказами подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку з урахуванням фактичних обставин справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції, однак не спростовують і не впливають на їх правильність.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 17 березня 2020 року.