Провадження № 2/641/179/2020 Справа № 641/4437/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Вовк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого 24.03.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Жовнір В.В., реєстраційний № 1186. Також вказала, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.11.2017 року. У зв`язку з тим, що сімейні відносини між нею та позивачем були припинені, останній зібрав свої речі зі спірної квартири та виїхав з неї. Відповідач за вказаною адресою не проживає з травня 2017 року, та не сплачує за комунальні послуги і не приймає участі в утриманні вищевказаної квартири.

Також позивач зазначила, що не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні ставить її у тяжке матеріальне становище, оскільки вона несе весь тягар по сплаті за комунальні послуги та позбавлена можливості розпоряджатися належним їй майном.

Враховуючи вищевикладене, вона була вимушена звернутися до суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 10.06.2019 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач до судового засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги підтримав та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав, та пояснив, що іноді проживав в спірній квартирі у період з 2014 року по весни 2016 року, та після 2016 року мешкає у власному будинку. Він не проживає в спірній квартирі понад рік , та має бажання знятися з реєстрації, однак не бажає здійснювати це в позасудовому порядку. Також зазначив, що особистих речей в спіній квартирі не має.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В., зареєстрований в реєстрі за № 1186 (а.с. 4).

Згідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.11.2017 року по справі № 641/6652/17 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. Згідно до відмітки суду вказане рішення набрало законної сили 01.12.2017 року (а.с. 11).

Як вбачається зі змісту рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.11.2017 року по справі № 641/6652/17, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 12.12.2012 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 780.

Відповідач по справі ОСОБА_2 більше одного року у спірному житловому приміщенні не проживає.

Ці обставини встановлені судом на підставі пояснень в судовому засіданні свідків та відповідача.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 пояснив суду, що ОСОБА_2 деякий період у 2014 році проживав у спірній квартирі, а в подальшому мешкав у житловому будинку по АДРЕСА_2 . Після розлучення сторін ОСОБА_2 мешкав у вищевказаному житловому будинку. Також зазначив, що буває в квартирі один раз у два-три місяці, останній раз у січні 2020 року, особистих речей відповідача у житловому приміщенні немає, він вивіз у 2014 році всі речі. Свідок зазначив, що про конфлікти між сторонами з приводу спірної квартири йому не відомо.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що знайомий з відповідачем ОСОБА_6 , оскільки вони є сусідами. Він мешкає по АДРЕСА_3 , та починаючи з 2014 року постійно бачить відповідача по справі на подвір`ї його будинку.

Суд не має підстав для сумніву стосовно об`єктивності пояснень свідків, у зв`язку з тим, що вказані особи ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об`єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Законом України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі наданих позивачем доказів, та виходячи з визнання відповідачем позову, суд вважає, що відповідач, відсутній в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і тому може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача, в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або зі зустрічними позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звертався.

Реєстрація місця проживання відповідача, у житловому приміщенні, яке належить на праві власності позивачу, безперечно, обмежує її права, як власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушена самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК УКраїни у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не користується без поважних причин житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 більш як один рік, він може бути визнаний таким, що втратив право користування цим житлом приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: М. Ю. Онупко