Справа №303/4557/20
2/303/1605/20 ряд.стат.звіту №11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Монич В. О.

при секретарі Варга Н.В.

Справа №303/4557/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до виконкому Мукачівської міської ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про визнання права власності на самовільно побудовані прибудови до будинку АДРЕСА_1 , позначені літерами А-І та Б, площа - 20,50 кв.м., в тому числі і підвал 10,3 та літня кухня Б, площа 52,60 кв.м.. Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 . На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своїй онучці ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_5 залишив заповіт, яким все своє заповів своєму онуку ОСОБА_6 . Однак до спадщини не увійшли самовільні прибудови, які були побудовані заявником в 1977 році, та позначені в технічному паспорті та у Витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно літерами А-І та Б. Дані об`єкти самочинного будівництва були побудовані особисто заявником з дозволу його батька. Факт самочинного будівництва можуть підтвердити сусіди заявника : ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які живуть з ним по сусідству. Тому, просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , права власності на самовільно побудовані прибудови до будинку АДРЕСА_1 , позначені літерами А-І та Б, площа - 20,50 кв.м., в тому числі і підвал 10,3 та літня кухня Б, площа 52,60 кв.м..

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Представник відповідача подав до суду відзив в якому просить у задоволенні позовних вимо відмовити. Даний відзив мотивує тим, що згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30.03.2012 р. №6 за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. У позовній заяві обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин не зазначено. В порушення вимог даної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ матеріали цивільної справи № 303/4557/20 не містять доказів розгляду порушеного питання компетентним державним органом, як і не містять рішень такого органу, що не дає підстави вважати про наявність спору про право, а відтак звернення до суду з даним позовом є передчасним, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Окрім того, самовільно побудовані будівлі: прибудова, в тому числі підвал літ. "А-І", літня кухня літ. "Б", належні до будинку АДРЕСА_1 є надвірними господарсько-побутовими будівлями, що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці. Разом з тим, відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року № 6 зазначено, що розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько- побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК України, є приналежністю головної речі (будинку). У зв`язку із цим положення частини п`ятої статті 376 ЦК України, не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об`єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю. Також, позивачем до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів того, що самовільні прибудови, які є предметом розгляду даної справи, були збудовані позивачем за його кошти та для його власного користування та відсутні докази, які б підтверджували сам факт проживання, позивача у будинку АДРЕСА_1 на момент будівництва там самовільних прибудов.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.07.2000 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 є гр. ОСОБА_4 , а спадкове майно складається з Ѕ частини житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.11.2008 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 є гр. ОСОБА_6 , а спадкове майно складається з Ѕ частини житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.8). 21 листопада 2012 року на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було видано технічний паспорт на житловий дім індивідуального житлового фонду за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.9-11). Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 28.11.2012 року, номер витягу 36458136, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 належить на праві спільної часткової власності по Ѕ частці кожному житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 , де міститься опис об`єкта, з самовільно побудованими прибудовами, а саме : прибудова літА заг.пл. 32,40 кв.м. в т.ч. підвал 10,30 кв.м. - вартістю 11927 грн., літня кухня літ.Б вартістю - 50977 грн., які не узаконені (а.с.12). Правовідносини регулюються цивільним кодексом України. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 р. №6 за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. В поданій позовній заяві обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин відсутні. Отже, в порушення вимог Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" від 30.03.2012 р. №6, матеріали даної справи не містять доказів розгляду порушеного питання компетентним державним органом, як і не містять рішень такого органу, що не дає підстави вважати про наявність спору про право, а відтак звернення до суду з даним позовом є передчасним. Судом встановлено, що самовільно побудовані прибудови до будинку АДРЕСА_1 , позначені літерами А-І та Б, площа - 20,50 кв.м., в тому числі і підвал 10,3 та літня кухня Б, площа 52,60 кв.м. є надвірними спорудами господарсько-побутовими будівлями, що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці. Разом з тим, відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року № 6 зазначено, що розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько- побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК України, є приналежністю головної речі (будинку). У зв`язку із цим положення частини п`ятої статті 376 ЦК України, не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об`єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю. Також, позивачем до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів того, що самовільні прибудови, які є предметом спору, були збудовані позивачем за його кошти та для його власного користування.

За таких обставин суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, як заявлено безпідставно.

Керуючись ст.ст. 12, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 186, 376, 381 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 р. №6, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до виконкому Мукачівської міської ради про визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляцйної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач : ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , мешканець, АДРЕСА_2 ;

Представник позивача : ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач : виконком Мукачівської міської ради, код ЄДРПОУ - 04053743, м.Мукачево, пл.Духновича Олександра, 2, Закарпатської області, поштовий індекс - 89600;

Головуючий В.О.Монич