І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2020 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Самедової Л.Р.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Деражненська сільська рада Костопільського району Рівненської області до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області про встановлення батьківства, суд -
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, просили суд визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, просили суд зобов`язати Клеванську селищну раду Рівненського району Рівненської області внести зміни в актовий запис №28 від 14 березня 2019 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і записати: батько дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору просили суд покласти на позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечили.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської областіповідомлені належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.
Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні позовні вимогипозивача визнала, повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Заява про розгляд справи без її участі до суду не надходила, відзив не подала, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 в період з 2017 року по 2018 рік проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного проживання сторін народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з часу народження постійно перебуває під наглядом та опікою позивача ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_3 разом з позивачем та донькою не проживає.
Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14 березня 2019 року виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Клевань Рівненського району Рівненської області, про що вчинено актовий запис №28. Батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 03 серпня 2018 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 30 червня 2017 року.
Згідно листа Рівненського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 11 квітня 2019 року №716/1385-16.18-04-21, актовий запис народження №28 від 14 березня 2019 року відносно ОСОБА_4 складений виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, реєстрація народження проведена згідно ст.133 СК України.
Згідно ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Презумпція походження дитини від осіб, які перебувають у шлюбі між собою, дає підставу записувати їх батьками дитини за письмовою заявою будь-кого з подружжя до органу РАЦС. При цьому ніяких додаткових доказів походження дитини, крім запису про шлюб батьків, закон не вимагає, і заперечення чоловіка чи дружини щодо запису себе чи іншого з подружжя батьками дитини не мають значення. Всі інші питання вирішуються в судовому порядку.
Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 126 СК України).
Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, суд оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
У статті 134 СК України законодавець закріпив порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства. Так, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Внесення змін до актового запису про народження передбачений Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.
Відповідно до пункту 2.13.1 зазначених правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі і рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Згідно з пунктом 2.16.4 цих правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
У зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_3 на час народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , батьком дитини в свідоцтві про народження був зазначений саме він, замість біологічного батька дитини ОСОБА_1 .
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_6 є обґрунтованими, доведеними та підлягають до задоволення повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Клеванську селищну раду Рівненського району Рівненської області внести зміни в актовий запис №28 від 14 березня 2019 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і записати:
- батько дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.