ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2020 року

м. Харків

справа № 645/4609/19-ц

провадження № 22-ц/818/2723/20

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

сторони справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство "Європейський страховий альянс",

відповідач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Бородіної Юлії Володимирівни, яка діє в інтересах Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс", на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 6 лютого 2020 року, ухвалене у складі судді Шарка О.П.,

УСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Європейський страховий альянс" (надалі ПрАТ, ПрАТ "Європейський страховий альянс") звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь по 25039,53 грн з кожного у якості відшкодування шкоди в прядку регресу.

Позов мотивований тим, що 12 січня 2018 року між ПрАТ "Європейський страховий альянс" та товариством з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) "Байер" був укладений Договір страхування (надалі Договір) транспортного засобу № 1057720, відповідно до умов якого Страховик зобов`язався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобілю Шкода, державний номерний знак НОМЕР_1 . Вісімнадцятого червня 2018 року в результаті необережних дій неповнолітньої доньки відповідачів ОСОБА_3 вищезазначеному автомобілю була завдана майнова шкода. За змістом п.п. 4.1.4, 4.1.6 Договору база ремонту (калькуляція ТЗ - Гарантійна (авторизована) СТО. Розмір безумовної франшизи складає 0 грн. Відповідно до рахунку-фактури СТО № АХО-006115 від 19.06.2018 вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 50079,07 грн. На виконання умов Договору, на підставі заяви представника Страхувальника позивач здійснив ТОВ «Байер» виплату страхового відшкодування у розмірі 50079,07 грн. Відповідно до вимог закону відповідачі, як батьки неповнолітньої ОСОБА_3 , несуть відповідальність за її дії. Тому саме з них належить стягнути в порядку регресу виплачену ПрАТ суму страхового відшкодування.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 6 лютого 2020 року у задоволені позову ПрАТ "Європейський страховий альянс" відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами вини відповідачів чи їх малолітньої доньки у завданні шкоди застрахованому автомобілю. Наданий суду висновок начальника Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області по розгляду матеріалу ЖЄО № 12893 від 18.06.2018 не може бути достатнім доказом того, що батьки несумлінно здійснювали або ухилялися від здійснення обов`язку по вихованню та нагляду за малолітньою донькою.

В апеляційній скарзі Бородіна Юлія Володимирівна , яка діє в інтересах ПрАТ "Європейський страховий альянс", посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновком патрульної поліції Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області від 12.07.2018 було встановлено, що саме дії малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка перебувала вдома сама, призвели до пошкодження застрахованого автомобіля. Даний висновок інспектора поліції відповідачами не оспорювався. В діях батьків неповнолітньої наявний повний склад цивільного правопорушення, тому у суду були підстави для застосування до відповідачів цивільної відповідальності у вигляді відшкодування шкоди. Батьки несуть майнову відповідальність у випадках, коли шкода заподіяна малолітнім, є наслідком нездійснення за ним контролю, неналежного виховання або неправильного використання щодо них своїх прав. Відсутність постанови про притягнення ОСОБА_3 або її батьків до адміністративної чи кримінальної відповідальності не звільняє відповідачів від обов`язку відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «БАЙЄР» є власником автомобіля Skoda Spaceback, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (надалі Автомобіль). У період з 25.01.2018 по 31.12.2018 Автомобіль перебував у користуванні співробітника ТОВ - ОСОБА_5 (а.с. 17).

За змістом пункту 1 договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів, № 1057720 від 12.01.2018, укладеного між ТОВ «БАЙЄР» та ПрАТ (а.с. 5 - 12 (надалі Договір Страхування)), товариство застрахувало свої майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням Автомобілем. Страховими ризиками можуть бути: дорожньо - транспортна пригода, пошкодження або знищення автомобіля внаслідок протиправних дій третіх осіб, завдання шкоди автомобілю внаслідок зовнішньої дії природних явищ, втрата транспортного засобу.

Пунктом 4 Договору Страхування встановлені умови здійснення страхових виплат: допущення до управління застрахованим транспортним засобом на законних підставах фізичних осіб із будь-яким водійським стажем і віком, проведення ремонту на гарантійному (аторитарізованому) СТО, не рахування при визначенні страхової суми фізичного зносу деталей, 0% розмір франшизи, ліміт відшкодування - 50000 грн.

Вісімнадцятого червня 2018 року ОСОБА_5 звернулася до начальника Немишлянського ГУ НП в Харківській області з заявою про необхідність вжиття заходів до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Оскілки остання кинула з вікна пляшку з водою на автомобіль заявниці, чим завдала їй матеріальні збитки (а.с. 14).

В той же день ТОВ «БАЙЕР» повідомило ПрАТ про страхову подію (а.с. 15). Згідно з протоколом огляду Автомобіля працівником ПрАТ від 19.06.2018 в автомобілі пошкоджена криша, очікуваний збиток 51000 грн (а.с. 18 - 19).

Згідно з рахунком - фактуро дочірнього підприємства «АВТОТРЕЙДІНГ - ХАРКІВ» № АХО - 006115 від 19 червня 2018 року вартість ремонту Автомобіля разом з ПДВ склала 50 079 грн 7 коп. (а.с. 20-22).

На підставі зазначених документів ПрАТ був складений страховий акт № 1565/18/50/ТР25/00/2 від 16.07.2018 (а.с. 25) та здійснений розрахунок суми страхового відшкодування у розмірі 50079 грн 7 коп. (а.с. 24).

Відповідно до укладеного між ПрАТ та ТОВ « Європейській альянс» договору доручення № 3 - 09П від 16.01.2009 (а.с. 26-28) ТОВ за рахунок ПрАТ здійснило виплату страхового відшкодування шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 50000 грн на рахунок ДП «Автотрейдінг-Харків», що підтверджується даними платіжних доручень № 9404 від 23.07.2018, № 9408 від 24.07.2018 та № 9418 від 25.07.2018 (а.с. 29 - 31).

Відносини у сфері страхування регулюються Цивільним кодексом України (надалі ЦК України), Законом України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 (надалі Закон).

Стаття 1 Закону визначає страхування як вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом ст. 4 - 7 Закону предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Страхування маже бути добровільне - на підставі договору та обов`язкове - на підставі закону.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч.1 ст. 16 Закону).

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст. 990 ЦК України, ч.1 ст.25 Закону).

Згідно зі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як установлено судом, шкоду Автомобілю було завдано діями малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене підтверджується даними матеріалу ЖЄОЗСпКП № 12983 від 18.06.2018, складеним старшим інспектором ювенальної превенції сектору превенції патрульної поліції Немишлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Шинкаренко І.А. за фактом заяви ОСОБА_5 ( а.с.120 - 133) .

А саме, згідно з протоколом огляду місця події від 18.06.2018 біля будинку АДРЕСА_2 , на даху якого зі сторони водія спостерігається деформація продовженої форми орієнтованою площею 60 на 40 см без порушення лако - красочного покриття (а.с. 131 - 133).

Даними пояснень ОСОБА_5 підтверджується, що вона знаходячись вдома, приблизно о 16 годині 40 хвилин почула звук удару, подивившись у вікно, побачила що її Автомобіль пошкоджений в результаті падіння на його дах 1,5 л пляшки води, яку кинула на Автомобіль ОСОБА_3 , 2006 року народження. Остання проживає у кв. АДРЕСА_3 (а.с. 129).

Згідно з поясненнями ОСОБА_3 , 2006 року народження, наданими у присутності батька ОСОБА_1 близько 16: 00 годин 18.06.2018 вона знаходилася у квартирі, на кухні, вирішила провітрити приміщення, для чого відчинила вікно, біля якого на підвіконні знаходились квіти та пляшка з водою, що використовувалася для поливу. Коли вона вийшла з кухні, відчинила двері, протягом повітря зачинилося вікно і напевно зачепило пляшку. Вона почула удар, подивилася у вікно побачила пляшку з водою на землі біля білого автомобілю (а.с. 123).

Даними свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 125).

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24.07.2019 (а.с. 47).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 роз`яснив, що за шкоду, заподіяну неповнолітнім, який не досяг п`ятнадцяти років, несуть відповідальність перед потерпілим його батьки (усиновителі) , опікуни, а у відповідних випадках учбові, виховні або лікувальні заклади за наявністю загальних підстав. При цьому, слід мати на увазі, що батьки (усиновителі) або опікуни несуть майнову відповідальність у випадках, коли шкода, заподіяна неповнолітнім, є наслідком нездійснення за ним контролю, неналежного виховання або неправильного використання щодо них своїх прав.

Таким чином, за загальним правилом підставою виникнення зобов`язань, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, є протиправна поведінка у вигляді правопорушення (делікту). Під правопорушенням розуміють протиправне діяння, яке порушує майнові або особисті немайнові права фізичних, юридичних осіб, яке тягне за собою заподіяння шкоди особі або її майну, або яке створює загрозу заподіяння шкоди.

Підставою для відшкодування шкоди, завданої неповнолітніми, які не досягали 15-річного віку, по-перше, є протиправна поведінка самого неповнолітнього, яка порушує норми цивільного права (цивільне правопорушення).

Прийнято вважати, що дитина віком до 15 років не може в силу своєї розумової незрілості в достатній мірі виразити своє психічне ставлення до протиправної поведінки, а також до тих несприятливих наслідків, які виникли в результаті його поведінки.

Отже, поведінка дитини визнається такою, що порушує цивільно-правові норми, але не є винною. В цивільному праві є можливою відповідальність без вини.

У зв`язку вину слід розуміти не як психічне ставлення особи до своєї поведінки, а як незастосування нею об`єктивно можливих заходів по запобіганню настанню несприятливих наслідків своєї поведінки. Можна зробити висновок, що дитина об`єктивно вчиняє цивільне правопорушення, її поведінка порушує норми цивільного права чи суб`єктивні права. І ця поведінка є винною. Це є цивільне правопорушення, яке виражається в усіченому складі. Елементами цього складу є об`єктивна сторона у вигляді дії (бездіяльності) і шкоди.

По-друге, іншою обставиною, яка визнається підставою цивільно- правової відповідальності, буде поведінка законних представників дитини.

Отже, підстава відповідальності за шкоду завдану неповнолітнім віком до 15 років, складається з двох елементів: поведінки дитини і поведінки її законних представників. Якщо поведінка дитини, яка не досягла 15 років, не визнається винною, то поведінка батьків (інших законних представників) для настання відповідальності повинна бути протиправною.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Наданими позивачем доказами доведено,що в результаті необачних дій малолітньої ОСОБА_3 була завдана майнова шкода застрахованому Автомобілю у розмірі 50 079 грн 7 коп.

Батьки неповнолітньої доказів того, що зазначена шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою суду не надали.

З матеріалу ЖЄОЗСпКП № 12983 від 18.06.2018 не вбачається, що під час заподіяння шкоди дитина перебувала під наглядом батьків. Згідно з поясненнями малолітньої ОСОБА_3 18.06.2018 вона перебувала дома сама.

Надана суду характеристика ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці 8 - Б класу Харківської гімназії №14 ХМР від 10.09.2019 № 682 вищезазначених обставин не спростовує (а.с. 23).

Оскільки розмір шкоди, завданої Автомобілю діями малолітньої ОСОБА_3 відповідачами не оспорюється, зазначена шкода була відшкодована потерпілому страховиком, останнє має право на стягнення 50 079 грн 7 коп. з винних осіб, якими є батьки неповнолітньої - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Тому судова колегія не може погодитися з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позову ПрАТ.

Суд у порушення статей 12, 81, 263 ЦПК України на наведені вище положення закону уваги не звернув; не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; не перевірив доводів позивача та відповідача й не надав належної правової оцінки поданим ним доказам та, як слідство, дійшов передчасного висновку про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ПрАТ просив стягнути з відповідачів у рівних частках розмір виплаченого страхового відшкодування потерпілій особі, тобто по 25 039 грн 53 коп. з кожного.

Проте оскільки батьки повинні спільно виховувати свою дитину, вони несуть спільну, солідарну відповідальність перед третіми особами за результати своєї виховної діяльності. При цьому відповідальність батьків за шкоду завдану їх дітьми є солідарною незалежно від факту спільного проживання батьків та реєстрації між ними шлюбу. В основу солідарної відповідальності батьків покладений факт походження дитини від конкретних батьків.

У зв`язку з чим, апеляційна скарга представника ПрАТ підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню з ухваленням нової постанови, якою позов ПрАТ належить задовольнити частково шляхом стягнення з відповідачів на користь ПрАТ 50 079 грн 7 грн в солідарному порядку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст.141 ЦПК України).

ПрАТ при подачі позовної заяви сплатило судовий збір у розмірі 1921 грн (а.с. 1), при подачі апеляційної скарги - 2881 грн 50 коп. (а.с. 163). Враховуючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для задоволення позову, з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПрАТ належить стягнути по 2401 грн 25 коп. судового збору з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бородіної Юлії Володимирівни, яка діє в інтересах Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс", задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 6 лютого 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" 50 079 (п`ятдесят тисяч сімдесят дев`ять) гривень 7 (сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" по 2401 (дві тисячі чотириста одній) гривні 25 (двадцять п`ять) копійок судового збору з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 5 травня 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді І.В. Бурлака

О.М. Хорошевський