Справа № 561/1038/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Петровець М.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Зарічненська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та скасування державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Зарічненська районна державна нотаріальна контора про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину № 1142 та № 1144, виданих Зарічненською районною державною нотаріальною конторою 15.11.2017 року на ім`я ОСОБА_1 на земельні ділянки за кадастровими номерами :08:000:0377, :14:000:0477, площею відповідно 1,1374 га та 0,4907 га, що розташовані на території Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області. Також просить скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідні записи від 15.11.2017 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на зазначені земельні ділянки.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_5 .

До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок її смерті, входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 та земельні ділянки за кадастровими номерами :08:000:0377, :14:000:0477, які належать спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 047902 від 09.12.2004 року.

Єдиним спадкоємцем за законом першої черги був син спадкодавця та батько позивача ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не встигши прийняти спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України право на прийняття спадщини у порядку спадкової трансмісії перейшло до позивача та ОСОБА_3 , як спадкоємців першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер, не встигши прийняти спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_5 .

Вказує, що на момент смерті батька ОСОБА_6 вона була неповнолітньою, а її сестра ОСОБА_3 малолітньою та відповідно до положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України вони є такими, що прийняли спадщину, яка їм належить з часу її відкриття, в силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Разом з тим, у листопаді 2019 року їй стало відомо про те, що спадщину після смерті ОСОБА_5 оформила її сестра ОСОБА_1 (відповідач у справі) та отримала 15 листопада 2017 року свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені вище земельні ділянки.

Покликаючись на положення ст. 1301 ЦК України, просить визнати зазначені свідоцтва про право на спадщину недійсними, оскільки особа, якій їх видано не мала право на спадкування.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала письмову заяву з проханням справу розглядати у її відсутності та відсутності її представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , позов задовольнити.

Треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала, та просила у задоволенні позову відмовити. При цьому пояснила, що її сестра ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вона прийняла спадщину після її смерті та отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які належали спадкодавцю. Також пояснила, що син спадкодавця ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та не прийняв спадщини після смерті ОСОБА_5 . На час прийняття спадщини їй не було відомо про те, що є інші спадкоємці, які можуть претендувати на зазначене спадкове майно.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Зарічненської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України)

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.04.2010 року, виданим Дібрівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, серії НОМЕР_1 .

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 047902 від 09.12.2004 року вбачається, що до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_5 входять земельні ділянки загальною площею 1,6281 га, за кадастровими номерами :08:000:0377, :14:000:0477, які розташовані на території Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

У свідоцтві про народження ОСОБА_6 , серії НОМЕР_2 від 08.10.1967 року ОСОБА_5 зазначена матір`ю.

З матеріалів спадкової справи № 142/2017 вбачається, що спадкодавцем ОСОБА_5 вчинявся заповіт (інформаційна довідка зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49325569 від 03.10.2017 року. Однак, заповіту чи інформації про подання спадкоємцями за заповітом заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 матеріали спадкової справи не містять.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49325608 від 03.10.2017 року вбачається, що станом на 03 жовтня 2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи за законом не видавалися.

З довідки Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 1678 від 03.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала та була зареєстрована в с. Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, інших осіб, які проживали чи були зареєстровані разом з нею не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_6 , як син спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 відповідно до положень ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.07.2011 року, виданого відділом ДРАЦС Чутівського районного управління юстиції Полтавської області вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Таким чином встановлено, що спадкоємець за законом ОСОБА_6 помер після відкриття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5 , та не встиг її прийняти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його діти: ОСОБА_2 (позивач у справі) та ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача), що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_4 від 31.05.1995 року, НОМЕР_5 від 29.10.1997 року, в яких батьком зазначено ОСОБА_6 .

Також встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , його діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 була неповнолітньою, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 малолітньою.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином встановлено, що позивач ОСОБА_2 та третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 у порядку спадкової трансмісії прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, із спадкової справи № 142/2017, заведеної на ім`я спадкодавця ОСОБА_5 , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 звернулася сестра спадкодавця ОСОБА_1 (відповідач у справі), як спадкоємець другої черги за законом, відповідно до ст. 1262 ЦК України.

15 листопада 2017 року державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори Герман В.М. на підставі ст. 1262 ЦК України на ім`я відповідача ОСОБА_1 , як спадкоємцю майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано свідоцтва про право на спадщину за законом № 1142 та № 1144 на земельні ділянки за кадастровими номерами :08:000:0377, :14:000:0477, площею відповідно 1,1374 га та 0,4907 га, що розташовані на території Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства.

З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2019 року вбачається, що 15 листопада 2017 року на підставі зазначених вище свідоцтв про право на спадщину № 1142, № 1144 було здійснено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами :08:000:0377, :14:000:0477 площею відповідно 1,1374 га, 0,4907 га за відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 як спадкоємець другої черги за законом не мала права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , оскільки у першу чергу право на спадкування за законом у порядку спадкової трансмісії мала позивач ОСОБА_2 та третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги та мала право на спадкування попереду черги відповідача, суд приходить до висновку, про наявність підстав передбачених ст. 1301 ЦК України для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом № 1142, № 1144, виданих Зарічненською районною державною нотаріальною конторою 15.11.2017 року на ім`я ОСОБА_1 недійсними.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає їх на відповідача. Зокрема, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у сумі 1536 грн. 80 коп. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони документально не підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1216-1218, ч. 1, ч. 2 ст. 1223, 1261, ч. 4, ч. 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, 1270, ч. 1 ст. 1276, 1301 ЦК України, ст. 4, 10 - 13, 81, 89, п. 1 ч. 2 ст. 141, ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Зарічненська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та скасування державної реєстрації права власності задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 листопада 2017 року, видане державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори Герман В.М., на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа 142/2017, зареєстроване в реєстрі за № 1142 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 23382590 від 15.11.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222, на земельну ділянку за кадастровим номером :08:000:0377, площею 1,1374 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 листопада 2017 року, видане державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори Герман В.М., на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа 142/2017, зареєстроване в реєстрі за № 1144 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 23383033 від 15.11.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222 на земельну ділянку за кадастровим номером :14:000:0477, площею 0,4907 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 05 березня 2020 року.

Суддя: Р. М. Снітчук