Провадження № 2/752/1603/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 січня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей

встановив:

08.06.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей до ОСОБА_2

27.09.2018 року суддею Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. постановлено ухвалу про передачу справи на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва.

19.03.2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

В обґрунтування заявлених вимог позивачкою зазначено, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 22.10.2005 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Від шлюбу сторони у справі мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2013 року ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 500, 00 грн. щомісячно та аліменти на утримання ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 500, 00 грн. щомісячно, починаючи з 02.04.2013 року до досягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повноліття. Починаючи з грудня 2012 року, вона самостійно утримує дітей, відповідач з зазначеного часу з дітьми не спілкується, матеріально їх не забезпечує, не цікавиться їхнім життям та емоційним станом. Старший син ОСОБА_4 з двох років за медичними показаннями носив дитячі тутора, було проведено операцію з вирівнювання ніг. Крім того, лікарі призначали санаторні-лікуальні ванни із морською сіллю та перебування біля моря. ОСОБА_4 потребує повноцінного харчування і вітамінів.

Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку нести витрати на утримання дітей, змушена звернутися до суду за захистом прав малолітніх дітей шляхом стягнення додаткових витрат на їх утримання.

Вказала, що витрати на навчання у дошкільних закладах та закладах музичної освіти: річний внесок до музичної школи - 300, 00 грн.; оплата за відвідування музичної школи - 690, 00 грн.; синтезатор Casio CTK-3200 - 4 499, 00 грн.; навчання у гуртках - 4 440, 00 грн.; класична гітара ѕ YAMAHA CS40 - 3 873, 00 грн.; чохол для класичної гітари ѕ RockBag 20534 Basic Line - 379, 00 грн.; підставка для гітари - 199, 00 грн.; відвідування басейну - 210, 00 грн.; плавки дитячі - 288, 00 грн.; заняття англійською мовою - 168, 00 грн., всього 15 046, 00 грн.; допоміжні засоби для навчання: ноутбук Toshiba Satellite C50-A-1JV - 6 699, 00 грн.; рюкзак - 270, 00 грн.; рюкзак - 270, 00 грн.; канцтовари - 778, 00 грн., всього 8 458, 00 грн.; харчування у дитячому садку за період з вересня 2016 року по травень 2017 року складає 3 817, 00 грн.; витрати на лікарські засоби 6 695, 00 грн.; витрати на профілактичні медичні послуги: лікар стоматолог - 1 191, 00 грн.; стоматологічна пластинка - 3 000, 00 грн.; трейнер - 930, 00 грн., всього 5 121, 00 грн.; витрати на оздоровчий відпочинок дітей: квитки на потяг - 1 996, 00 грн.; відпочинок у Закарпатті - 9 310, 00 грн.; проживання у готелі «Ерней Лаз 3*» - 3 480, 00 грн., всього 14 786, 00 грн.; меблі: шафа - 4 200, 00 грн.; матраци - 1 900, 00 грн.; диван - 6 600, 00 грн.; розкладачка - 1 690, 00 грн.; подушка - 231, 00 грн.; сковорідки - 727, 00 грн., всього 15 348, 00 грн.; одяг та взуття на двох дітей сумарно складає 10 592, 00 грн.; розваги та технічні пристрої для дітей - 17 194, 00 грн. Загалом сума додаткових витрат за 2016-2017 роки склала 97 057, 00 грн., а 50 % від суми витрат складає 48 528, 00 грн.

З огляду на викладене вище, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь фактично понесені додаткові витрати на дітей у розмірі 48 528, 00 грн., зобов`язати ОСОБА_2 постійно відшкодовувати фактично понесені додаткові витрати.

26.09.2019 року представник відповідача подала до суду відзив на позов. Відповідно до змісту якого, відповідач заперечує проти позову. Зазначив про те, що є інвалідом, громадянином Російської Федерації, де і проживає, отримує пенсію по інвалідності, однак його мати добровільно надавала позивачці щомісячно 1 000, 00 грн. на утримання дітей про що свідчать розписки, написані власноручно позивачкою.

Щодо вимог позивачки про стягнення додаткових витрат на навчання у дошкільних закладах та закладах музичної освіти, а саме: річний внесок до музичної школи, оплата за відвідування музичної школи, покупка синтезатора Casio CTK-3200, навчання у гуртках, покупка класичної гітари ѕ YAMAHA, чохла для класичної гітари ѕ RockBag 20534 Basic Line, підставки для гітари, відвідування басейну, покупка плавок дитячих, заняття англійською мовою - позивачем в додатках до позову не надано доказів, які підтверджують, що ОСОБА_4 або ОСОБА_5 відвідують музичну школу, басейн та інші гуртки, в тому числі, заняття англійською мовою. Щодо витрат на музичну техніку - з наданих позивачкою рахунків про оплату покупки зазначених речей не зрозуміло для кого саме вони придбавалися. Платником за квитанціями є навіть не сама позивачка, а інша особа - ОСОБА_12 .

Щодо допоміжних засобів для навчання та витрат на харчування - такі витрати не відносяться до додаткових, а є звичайними витратами на утримання дітей. Крім того, стосовно ноутбуку Toshiba Satellite C50-A-1JV - товарний чек про його придбання не містить будь-яких печаток та підписів, а тому останній не є достовірним доказом.

Щодо витрат на лікарські засоби, чеки надані позивачкою на підтвердження зазначених витрат, підтверджують сумарно такі витрати лише на 3 677, 85 грн., а позивачка зазначає про 6 695, 00 грн. Крім того, позивачкою не надано доказів, які підтверджують, що ліки купувалися саме для дітей, а не особисто для неї, відсутні рецепти від лікарів чи історії хвороби, де зазначено про призначення тих чи інших лікарських засобів саме дітям.

Щодо витрат на стоматологічне обслуговування, позивачка сама ж зазначає про те, що такі витрати є профілактичними, а тому вони не підпадають під визначення додаткових витрат на дітей, відтак вимоги про стягнення їх вартості не підлягають задоволенню.

Щодо витрат на оздоровлення - з розрахунку та квитанцій, приєднаних позивачкою до позовної заяви, вбачається, що платником за проживання в ТК «Ерней Лаз» є ОСОБА_12 , а не позивач ОСОБА_3 . З приводу вартості квитків - позивачка просить стягнути вартість квитка, у тому числі, за її проїзд, однак такі витрати ніяким чином не стосуються додаткових витрат на утримання дітей, вартість квитків до м. Одеси взагалі позивачкою не обґрунтована. Також не підтверджено чи було використано путівки, враховуючи дотацію профспілки в розмірі 9 310, 00 грн. на двох осіб - позивачку і старшого сина, відповідно 4 665, 00 грн. на одну особу. Копії путівок, позивачкою також не додані.

Щодо витрат на меблі, одяг, взуття, розваги, технічні пристрої - такі витрати не відносяться до категорії додаткових витрат, оскільки не пов`язані з розвитком здібностей дітей, хворобою чи каліцтвом.

Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також врахувати те, що він є інвалідом і єдиним джерелом його доходу є пенсія у розмірі 6 864, 04 російських рублів. Крім того, просив врахувати той факт, що він теж по можливості намагається нести додаткові витрати на утримання дітей, зокрема, придбав планшет Tab 7 Essential Lenovo.

У судовому засіданні 21 січня 2020 року сторони відсутні.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про завершення розгляду справи за її відсутності, просила задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Зважаючи на викладене вище, суд ухвалив завершувати розгляд справи за відсутності сторін.

Врахувавши думку позивачки, присутньої у попередніх судових засіданнях представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2005 року (а.с. 9).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 10-11).

Від шлюбу сторони у справі мають двох малолітніх дітей:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12);

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2013 року ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 500, 00 грн. щомісячно та аліменти на утримання ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 500, 00 грн. щомісячно, починаючи з 02.04.2013 року до досягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повноліття (а.с. 14-15).

Звертаючись до суду з позовом, позивачка просить стягнути 50 % від вартості додаткових витрат на утримання малолітніх дітей, а саме: витрати на навчання у дошкільних закладах та закладах музичної освіти: річний внесок до музичної школи - 300, 00 грн.; оплата за відвідування музичної школи - 690, 00 грн.; синтезатор Casio CTK-3200 - 4 499, 00 грн.; навчання у гуртках - 4 440, 00 грн.; класична гітара ѕ YAMAHA CS40 - 3 873, 00 грн.; чохол для класичної гітари ѕ RockBag 20534 Basic Line - 379, 00 грн.; підставка для гітари - 199, 00 грн.; відвідування басейну - 210, 00 грн.; плавки дитячі - 288, 00 грн.; заняття англійською мовою - 168, 00 грн., всього 15 046, 00 грн.; допоміжні засоби для навчання: ноутбук Toshiba Satellite C50-A-1JV - 6 699, 00 грн.; рюкзак - 270, 00 грн.; рюкзак - 270, 00 грн.; канцтовари - 778, 00 грн., всього 8 458, 00 грн.; харчування у дитячому садку за період з вересня 2016 року по травень 2017 року складає 3 817, 00 грн.; витрати на лікарські засоби 6 695, 00 грн.; витрати на профілактичні медичні послуги: лікар стоматолог - 1 191, 00 грн.; стоматологічна пластинка - 3 000, 00 грн.; трейнер - 930, 00 грн., всього 5 121, 00 грн.; витрати на оздоровчий відпочинок дітей: квитки на потяг - 1 996, 00 грн.; відпочинок у Закарпатті - 9 310, 00 грн.; проживання у готелі «Ерней Лаз 3*» - 3 480, 00 грн., всього 14 786, 00 грн.; меблі: шафа - 4 200, 00 грн.; матраци - 1 900, 00 грн.; диван - 6 600, 00 грн.; розкладачка - 1 690, 00 грн.; подушка - 231, 00 грн.; сковорідки - 727, 00 грн., всього 15 348, 00 грн.; одяг та взуття на двох дітей сумарно складає 10 592, 00 грн.; розваги та технічні пристрої для дітей - 17 194, 00 грн., а загальна сума складає 48 528, 00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст. ст. 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Так, з приводу витрат на навчання у дошкільних закладах та закладах музичної освіти. До цієї категорії позивачка віднесла річний внесок до музичної школи - 300, 00 грн.; оплата за відвідування музичної школи - 690, 00 грн.; синтезатор Casio CTK-3200 - 4 499, 00 грн.; навчання у гуртках - 4 440, 00 грн.; класична гітара ѕ YAMAHA CS40 - 3 873, 00 грн.; чохол для класичної гітари ѕ RockBag 20534 Basic Line - 379, 00 грн.; підставка для гітари - 199, 00 грн.; відвідування басейну - 210, 00 грн.; плавки дитячі - 288, 00 грн.; заняття англійською мовою - 168, 00 грн.

Однак, додатковими витратами на дитину є витрати, які викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а тому у розумінні ст. 185 СК України до таких витрат слід віднести - річний внесок до музичної школи - 300, 00 грн.; оплата за відвідування музичної школи - 690, 00 грн.; синтезатор Casio CTK-3200 - 4 499, 00 грн.; навчання у гуртках - 4 440, 00 грн.; класична гітара ѕ YAMAHA CS40 - 3 873, 00 грн.; чохол для класичної гітари ѕ RockBag 20534 Basic Line - 379, 00 грн.; підставка для гітари - 199, 00 грн.; відвідування басейну - 210, 00 грн.; заняття англійською мовою - 168, 00 грн.

Придбання плавок дитячих не є додатковими витратами на утримання дітей.

Крім того, позивачкою надано докази щодо придбання та оплати лише наступних товарів та послуг:

-синтезатор Casio CTK-3200 - 4 499, 00 грн. (а.с. 47);

-класична гітара ѕ YAMAHA CS40 - 3 873, 00 грн. (а.с. 44, 45);

-чохол для класичної гітари ѕ RockBag 20534 Basic Line - 379, 00 грн. (а.с. 44, 45);

-відвідування басейну - 210, 00 грн. (а.с. 50).

А відтак, відшкодуванню підлягає лише 50 % вартості зазначених речей та послуг, тобто 4 480, 50 грн.

Щодо допоміжних засобів для навчання, зокрема: рюкзаків і канцтоварів - такі витрати не відносяться до додаткових витрат, а є звичайними витратами на утримання дітей. Що стосується ноутбуку - зазначена річ може вважатися такою, яка необхідна дітям для розвитку їх здібностей, оскільки позивачка зазначає про те, що діти активно розвиваються, вивчають іноземну мову, з огляду на що 50 % вартості ноутбуку також підлягає поділу, а саме 3 349, 50 грн. Крім того, позивачкою надано докази на підтвердження його придбання (а.с. 61).

Витрати на лікарські засоби підлягають поділу, однак позивачка, звертаючись до суду з позовом, зазначила, що ліки придбано на загальну суму 6 695, 00 грн., однак зазначені витрати підтвердила наданими суму фіскальними чеками на суму 6 226, 71 грн. від якої позивачці і має бути повернуто 50 % вартості, тобто 3 113, 36 грн.

Витрати на профілактичні медичні послуги також підлягають поділу між сторонами у справі. Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача про те, що стоматологічні послуги не обов`язкові для дітей, оскільки кожна особа, в тому числі, дитина має право на здоров`я, як передбачену законом можливість фізичної особи знаходитись у стані повного фізичного, душевного і соціального благополуччя шляхом реалізації закріплених у законодавстві правомочностей.

Так, позивачкою підтверджено витрати на стоматологічні послуги у сумі 5 121, 00 грн., від якої позивачці має бути повернуто 50 % вартості, тобто 2 560, 50 грн. (а.с. 38, 39, 40, 41, 42, 43).

Щодо витрат на оздоровчий відпочинок дітей, зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення 50 % вартості квитків за проїзд ОСОБА_4 до місця відпочинку і назад, а саме посадочний талон Київ-Мукачеве вартістю 296, 07 грн. та Хуст-Київ вартістю 357, 37 грн. у розмірі 326, 72 грн. (а.с. 22, 23, 24).

Розподілу підлягає також проживання у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_3 *» у розмірі 3 480, 00 грн., а саме 50 % вартості, тобто 1 740, 00 грн. , оскільки зазначені витрати підтверджені належними доказами (а.с. 20, 25).

Інші вимоги в цій частині не підлягають задоволенню судом.

Витрати на харчування у дитячому садку, меблі, одяг, взуття, розваги та технічні пристрої для дітей не є додатковими витратами на дітей, а є звичайними витратами на утримання дітей, а тому вимоги у цій частині не підлягають задоволенню судом.

Щодо вимог про зобов`язання ОСОБА_2 постійно відшкодовувати фактично понесені додаткові витрати, такі вимоги не підлягають задоволенню судом, оскільки суд не може наперед визначити, які додаткові витрати необхідно буде нести у майбутньому на утримання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З огляду на викладене вище, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей підлягають частковому задоволенню у розмірі 15 570, 58 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) додаткові витрати на утримання малолітніх дітей у розмірі 15 570 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят гривень) 58 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк