Справа № 314/5586/19
Провадження № 2/314/469/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2020 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

секретар судового засідання Рясна А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №314/5586/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 10.10.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Вони припинили шлюбні відносини з січня 2019 року, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе.

Від шлюбу мають дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею.

Позивач подала до суду заяву про розгляд цивільної справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, судові витрати просила віднести на її рахунок. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ».

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 10.10.2015 сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області про що зроблено відповідний актовий запис №170, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 10.10.2015 року.

Від шлюбу мають малолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження.

Встановлено, що сторони разом не проживають з січня 2019 року, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що збереження сім`ї сторін є неможливим, а шлюб підлягає розірванню.

На підставі ст. 113 Сімейного кодексу України, ОСОБА_1 слід залишити прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу.

Враховуючи заяву позивача, суд залишає за нею понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст.105 ч.3, 112, 114 ч.2 СК України, ст. ст. 76-80, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстрований 10.10.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №170, розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Копію рішення направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області та проставлення відмітки в актовому записі про реєстрацію шлюбу.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 06.03.2020.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

06.03.2020