Постанова

Іменем України

21 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 761/38133/19

провадження № 61-2940св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року в складі колегії суддів: Болотова Є. В., Іванченка М. М., Музичко С. Г.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва, у складі судді Рибака М. А., від 16 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

ОСОБА_3 оскаржив ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі у апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвала про відкриття провадження у справі може бути оскаржена окремо від рішення суду в апеляційному порядку виключно у разі її постановлення з порушенням правил підсудності, однак ОСОБА_3 оскаржував ухвалу місцевого суду не з підстав порушення територіальної підсудності, а у зв`язку із порушенням правил юрисдикції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2020 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом повно і всебічно не з`ясовано обставини справи. Закриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд неправильно застосував положення пункту 8 частини першої статті 353 (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) та частини першої статті 362 ЦПК України.

Заявник також зазначає, що дана справа не підсудна судам України, оскільки договором позики сторонами визначено підсудність спорів судам Англії та Уельсу.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

25 лютого 2020 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_5 у касаційному провадженні № 61-2940св20 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

16 квітня 2020 року справу розподілено судді-доповідачу Грушицькому А. І.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Також представником ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подано клопотання про закриття касаційного провадження з підстав, визначених пунктом 4 частини першої статті 396 ЦПК України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Стаття 353 ЦПК України у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги в цій справі передбачала, що ухвала про відкриття провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду виключно з підстав порушення правил підсудності (пункт 8 частини першої цієї статті).

Пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України виключено на підставі Закону № 460-IX від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 08 лютого 2020 року.

Тобто, з 08 лютого 2020 року ухвала про відкриття провадження у справі взагалі не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Питання цивільної юрисдикції врегульовані у главі 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України, якою визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію (параграф 1); інстанційну юрисдикцію (параграф 2) та територіальну юрисдикцію або підсудність (параграф 3).

Отже, ЦПК України розмежовує поняття підсудності та юрисдикції (підвідомчості).

Так, цивільна юрисдикція або юрисдикція загальних судів визначає загальну компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ та коло справ, які суди мають право розглядати і вирішувати в порядку цивільного судочинства (предметна та суб`єктна юрисдикція, визначена у параграфі 1 глави 2 ЦПК України), тоді як правила підсудності розмежовують підсудність справ судам цивільної юрисдикції за територіальною ознакою (територіальна юрисдикція, визначена у параграфі 3 глави 2 ЦПК України).

З назви параграфу 3 глави 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України вбачається, що процесуальний закон ототожнює поняття «територіальна юрисдикція» та «підсудність».

Пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України слід розуміти як такий, що передбачав можливість оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі лише з підстав порушення цим судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) (висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 442/4490/18, провадження № 14-158цс19 та у постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 570/3141/17, провадження № 61-639св19).

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначав, що ця справа не підсудна судам України, оскільки договором позики сторонами визначено підсудність спорів судам Англії та Уельсу.

Доводи заявника щодо віднесення цього спору до юрисдикції іноземного суду не мають правового значення, оскільки з вказаних підстав ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а відповідні заперечення можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення по суті справи.

Встановивши, що заявник оскаржує ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження з інших підстав, ніж порушення правил підсудності, що виключає розгляд такої апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції правильно закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року як таке, що відкрито помилково.

Висновки за результатами вирішення клопотання про закриття касаційного провадження

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядкуухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Отже, ухвала Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, якою закрито апеляційне провадження, може бути оскаржена в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини першої статті 396 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщопісля відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

Представник позивача ОСОБА_6 у клопотанні про закриття касаційного провадження з підстав, визначених пунктом 4 частини першої статті 396 ЦПК України, зазначає, що Верховним Судом неодноразово викладалися висновки щодо питання застосування апеляційними судами пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України, які зводяться до єдиного - ЦПК України не передбачена можливість оскарження ухвали місцевого суду про відкриття провадження у справі за суб`єктною та предметною юрисдикцією.

Проте, вказане правило прямо передбачене положеннями процесуального закону, а предметом дослідження касаційного суду під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 є питання про те, про що йде мова (підсудність чи юрисдикцію) у конкретних положеннях укладеного між сторонами договору позики щодо врегулювання судами Англії та Уельсу спорів, що виникають на основі цього правочину чи у зв`язку з ним.

Отже, положення пункту 4 частини першої статті 396 ЦПК України неможливо застосувати у цьому випадку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Встановивши, що доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків апеляційного суду та не дають підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про закриття касаційного провадження відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. І. Грушицький І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська