Справа № 308/4341/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, подання старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - Ярешко Н.А. про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України (в порядку ст. 441 ЦПК України, п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»),-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з поданням звернувся старший державний виконавець Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - Ярешко Н.А. про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України (в порядку ст. 441 ЦПК України, п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження») - керівника ТОВ «ПРОФУР» - Голованова Людмила Савеліївна, до виконання зобов`язань покладених виконавчим документом.

Подання мотивоване тим, що на виконанні в Ужгородському міському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 61077052 по виконанню виконавчого провадження про стягнення з ТОВ «ПРОФУР» 111244,41 грн. боргу: судового наказу № 303/4281/19 від 21.11.2019 року виданий Мукачівським районним судом.

Держаний виконавець вказує, що 05.02.2020 року державним виконавцем для з`ясування майнового стану боржника, були надіслані запити в МВС Ужгородського району Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

05.02.2020 року державним виконавцем для з`ясування майнового стану боржника були надіслано запит до ДФС України про наявність розрахункових рахунків, відкритих юридичними особами або фізичними особами - підприємцями.

Згідно відповіді наданої з Державної фіскальної служби України за № 105376588 виявлено, що згідно податкового обліку у боржника наявні відкриті розрахункові рахунки. Згідно відповіді № 16629000 від 29.02.2020 року в МВС за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 19901571 за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

В поданні вказано, що при виконанні зведеного виконавчого провадження державним виконавцем відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» 05.02.2020 року та винесено постанову про арешт коштів боржника відносно боржника копії якої згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано до банківських установ для виконання та сторонам виконавчого провадження до відома.

Як вказано у поданні 02.03.2020 року державним виконавцем виставлені платіжні вимоги для списання коштів з рахунку з боржника та надіслано до банківських установ.

Окрім того, за твердженням державного виконавця, 01.04.2020 року ним , відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», надіслано виклик боржнику на 10.00 год. 07 квітня 2020 року, в якій його повідомлено (попереджено) про те, що державний виконавець згідно п.18 ч.З ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» має право у разі ухилення від виконання зобов`язання, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов`язань та про те, що сторони виконавчого провадження у відповідності до ч.5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником тощо. Також роз`яснено, що боржник згідно п.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця, письмово повідомляти державному виконавцю про майно. Належні боржникові від інших осіб.

У поданні вказано, що боржник за викликом до державного виконавця не з`явився, про що складено акт державного виконавця та, як стверджує державний виконавець наявне підтвердження про направлення поштовим відправленням виклику боржнику згідно реєстру рекомендованих листів від 01.04.2020 року, та вказує на те, що тим самим встановлено, що боржник ухиляється від виконання виконавчого документа.

Державний виконавець вказує, що враховуючи вище наведене, протягом 2018-2019 р.р. рішення суду боржником не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством України заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

При цьому, у поданні вказано, що невиконання боржником виконавчого листа № 807/653/18 від 10.10.2018 року, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом порушує права сторони Виконавчого провадження (стягувана).

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення своєчасного, повного виконання рішення суду, керуючись ст. 441 ЦПК України, п.5 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», п. 11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 №512/5, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.8 ч.1 ст.19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України № 25-32/463 та № 25-5347 від 27.05.2008 року, старший державний виконавець просить суд: винести ухвалу якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівника ГОВ «ПРОФУР» - ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань покладених виконавчим документом.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, клопотань та заяв до суду не подавав.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступного висновку.

З матеріалів подання, встановлено, що на виконанні в Ужгородському міському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 61077052 по виконанню виконавчого провадження про стягнення з ТОВ «ПРОФУР» 111244,41 грн. боргу: судового наказу № 303/4281/19 від 21.11.2019 року виданий Мукачівським районним судом.

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Як передбачено п.2 ст. 6 цього Закону, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, передбачено ст. 441 ЦПК України, у відповідності з якою тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Згідно до положень п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням Приватний виконавець повинен мотивувати таке, обставинами та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов`язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Зі змісту наведених вище норм закону вбачається, що можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України пов`язана з ухиленням останнього від виконання зобов`язань,покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положення ч.2-3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України саме на виконавця покладається тягар доказування.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалів виконавчого провадження.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Приватним виконавцем не подано доказів в підтвердження того, що боржник, саме ухилявся від виконання зобов`язань за виконавчим провадженням.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання виконавчого листа та підтвердження того, що у боржника наявний паспорт гр. України для виїзду за кордон, та що ОСОБА_1 , має намір виїхати за межі України, і відповідно відсутні підстави для ухвалення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

У поданні вказано, що на виконанні в Ужгородському МВ ДАС перебуває виконавче провадження №61077052 по виконанню судового наказу №303/4281/19 від 21.11.2019 року виданого Мукачівським районним судом, про стягнення із боржника ТОВ «ПРОФУР»111244,41 грн. боргу.

Однак до матеріалів подання додано копію виконавчого листа № 303/4281/19 про стягнення із ТОВ «ПРОФУР» на коритсь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2019 року по 21.11.2019 року в розмірі 111 244 (сто одинадцят тисяч двісті сорок чотири) гривень 41 копійки.

До матеріалів подання додано також копію постанови про відкриття виконавчого провадження №610770 від 28.01.2020, підставою вказано виконавчий лист №308/4281/19 вданий 21.11.2019 Мукачівським міськрайонним судом.

Разом із тим, старшим держаним виконавцем не надано підтвердження того, що вказана постанова надсилалась боржнику, та що останньому відомо про таку.

У поданні вказано, що 01.04.2020 року державним виконавцем, відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», надіслано виклик боржнику на 10.00 год. 07 квітня 2020 року, в якій його повідомлено (попереджено) про те, що державний виконавець згідно п.18 ч.3ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» має право у разі ухилення від виконання зобов`язання, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов`язань та про те, що сторони виконавчого провадження у відповідності до ч.5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником тощо. Також роз`яснено, що боржник згідно п.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця, письмово повідомляти державному виконавцю про майно. Належні боржникові від інших осіб.

У підтвердження вказаному, до матеріалів подання додано копію виклику від 01.04.2020 року №6107705. Разом із тим суду не надано підтвердження того, що боржником отримано виклик. Наданий державним виконавцем реєстр про відправлення поштової кореспонденції та копія квитанції, свідчить лише про направлення поштового відправлення на адресу боржника, а не про отримання ним вимоги.

Вказане позбавляє суд можливості з`ясувати чи боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження. А тому суд вважає, що факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього відповідним рішенням суду, що виконується у виконавчому провадженні поданням не доведено.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 р. №661?IV (з останніми змінами та доповненнями), на Державну прикордонну службу України, відповідно до визначених законом завдань, покладається обов`язок із запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України (в тому числі за дорученням правоохоронних органів) постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду/виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» передбачаються юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а саме за ухилення від їх виконання. Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, розглядаючи таку категорію справ, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Відповідно до роз`яснень Верховного суду України від 01.02.2013 р., викладених у «Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», законом передбачаються юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Таким чином, аналіз вищенаведених норм чинного законодавства України дає підстав стверджувати, що необхідною умовою для застосування до боржників тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту їх навмисного ухилення від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Слід вказати і на те, що до матеріалів подання додано постанову від 05.02.2020 року про арешт коштів боржника що містяться на його рахунках у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ». Окрім того, зі змісту подання вбачається, що 02.03.2020 державним виконавцем виставлені платіжні вимоги для списання коштів з рахунку з боржника та надіслано до банківських установ. При цьому відсутні результати вказаних виконавчих дій.

Вивченням матеріалів також встановлено, що доказів отримання боржником постанови про відкриття провадження, виклику приватного виконавця матеріали подання не містять.

На підставі викладеного, суд вважає подання необґрунтованим та недоведеним, саме по собі посилання на заборгованість за судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов`язання, тому вимоги державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є передчасними і задоволенню не підлягають.

Разом із тим суд вважає за необхідне констатувати, що у матеріалах подання відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 є керівником ТОВ «ПРОФОРУМ», яке є боржником у виконавчому провадженні №61077052. Так, із витягу про юридичну особу, що доданий до матеріалів подання вбачається, що засновником ТОВ «ПРОФОРУМ» являється ОСОБА_3 , інші відомості відсутні. При цьому, у поданні вказано, що невиконання боржником виконавчого листа № 807/653/18 від 10.10.2018 року, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом порушує права сторони Виконавчого провадження (стягувана), тобто взагалі іншого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - Ярешко Н.А. про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України (в порядку ст. 441 ЦПК України, п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження») керівника ТОВ «ПРОФУР» - Голованова Людмила Савеліївна, до виконання зобов`язань покладених виконавчим документом відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 15 ти денний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п.15.5 Розділ XIII ЦПК України, ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду;

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош