Справа 237/2601/20
Номер провадження 2/237/966/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.20 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі Сідаш О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Курахівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді двох житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,1792 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення підсобного господарства. За життя ОСОБА_3 все своє майно заповідав ОСОБА_2 . Однак, в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через самовільні побудови на земельній ділянці. З зазначених підстав просить визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідачав судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.

Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої зазначений ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , 21.03.1981 року зареєстровано шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.9).

Згідно копії заповіту, посвідченого 16.01.2014 року Курахівською державною нотаріальною конторою за р. № 37, ОСОБА_3 заповідав все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, все що буде належати йому на день його смерті і все, на що він матиме право, ОСОБА_2 .

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 076075, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1792 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення підсобного господарства (а.с.14).

Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого 19 липня 1995 року виконкомом Курахівської міської ради народних депутатів, домоволодіння, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташоване в АДРЕСА_1 , належить на праві особистої власності ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 21.11.1995 року Курахівською державною нотаріальною конторою за р. № 3053, ОСОБА_3 є власником жилого будинку з надвірними побудовами за адресою: АДРЕСА_2 з надвірними побудовами (а.с.15-16).

Згідно рішення виконавчого комітету Курахівської міської ради № 507 від 20.12.1995 року ОСОБА_3 надано дозвіл на знос домобудівлі АДРЕСА_2 (а.с.27).

Згідно рішення виконавчого комітету Курахівської міської ради № 698 від 29.01.1999 року, ОСОБА_3 дозволено провести будівництво госпсараю загальною площею 24 кв.м при домобудівлі АДРЕСА_1 (а.с.29).

Згідно листів РКП «Мар`їнське бюро технічної інвентаризації» № 06/1521 від 09.12.2016 року та 06/1519 від 09.12.2016 року, виявлено відхилення фактичних розмірів земельної ділянки від розмірів, вказаних в державному акті на землю, виданого 26.07.1995 року Курахівською міською радою та складається з земельних ділянок житлових будинків за АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; самовільно побудовано в 1996 р. шлакоблочний сарай (Д-1). Житловий будинок з тамбуром (1935 року будівництва) знесено. В результаті за вищевказаною адресою на земельній ділянці розташовані наступні господарські будівлі та споруди: гараж Г-1, сарай С-1, сарай Д-1, сходи гл, паркан № 1, ворота № 2. Окрім цього, земельна ділянка вищезазначеного житлового будинку приватизована в складі земельної ділянки житлового будинку АДРЕСА_2 згідно державного акту на землю, виданого 26.07.1995 року Курахівською міською радою (а.с.24-25).

Згідно довідки № 353/01-16 від 04.09.2020 року, виданої Курахівською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 дійсно є спадкоємицею на майно ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини 07.11.2016 року до Курахівської державно нотаріальної контори, на підставі якої заведена Спадкова справа № 291/2016. Даних щодо інших спадкодавців немає.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2020 року, ОСОБА_1 , діючій на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки, що розташовані у АДРЕСА_3 , після смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно ч.ч. 1, 3, 5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 377 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 376, 377, 1261, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку (А-1), прибудови до житлового будинку (а-1), прибудови до житлового будинку (а1-1), ганку (аг), сараю (Д-1), сараю (Ж-1), сараю (З-1), погріба (П-1), літньої кухні (Л-1), веранди до літньої кухні (л-1), вбиральні (Т-1), басейну для збору води (о), паркану № 1, хвіртки № 2, хвіртки № 3, паркану № 4, вимощення (І), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке складається з гаражу (Г-1), сараю (С-1), сараю (Д-1), сходів (гл), паркану № 1, воріт № 2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельної ділянки площею 0,1792 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення підсобного господарства (державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДН № 076075) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, але не пізніше закінчення строку карантину.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, але не пізніше закінчення строку карантину.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 23.09.2020