Провадження № 2/734/767/20 Справа № 734/1916/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

16 жовтня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області про скасування рішення та державного акту на право приватної власності на землю,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 та Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, у якому просить скасувати Рішення 11 сесії 5 скликання Морівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 07 лютого 2008 року про передачу безкоштовно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ №370740 від 15 вересня 2008 року виданий на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №10. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що на підставі Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 10 березня 2009 року набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . На підставі вказаного рішення належним чином зареєструвала права власності на нерухоме майно. Суть тривалого спору у справі полягала у доведеності законності набуття права власності за ОСОБА_2 , відповідачкою у справі, як останньою особою при переході права власності на підставі договору купівлі продажу від 28.09.2007 року житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням апеляційного суду Чернігівської області витребувано від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1 та за позивачкою визнано право власності. Таке рішення прийнято 10 березня 2009 року. Однак, нещодавно, отримавши відповідь на адвокатський запит стало відомо, що відповідачка у справі згідно рішення 11 сесії 5 скликання Морівськоі сільської ради від 07 лютого 2008 року, отримала у власність земельну ділянку площею 0,2500 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд на підставі якого їй 15 вересня 2008 року було виготовлено та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 370740. Кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0023. Таким чином, у період судового розгляду справи, до остаточного вирішення спору судом, відповідачка набула права власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, що нині їй не належить та його законним власником є позивач у справі ОСОБА_1 . Земельна ділянка на якій розташований будинок рішенням одинадцятої сесії 5 скликання Морівськоі сільської ради від 7 лютого 2008 року завчасно передана безоплатно у власність особі, ОСОБА_2 , яка не може володіти вказаним майном за відсутності на то законних підстав, зокрема законних підстав права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що на ній розташований. Таким чином, відповідачка позбавлена можливості правильно реалізувати свої права на земельну ділянку на якій розташований будинок. Тому, для відновлення прав та скасування незаконного правовстановлюючого документу, незаконного рішення про передачу безоплатно у власність, що посвідчують у незаконний спосіб набуття права власності, відповідачка змушена звернутися до суду.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Прим цьому, відповідачем причини неявки не повідомлено, відзив на позовну заяву не подався.

Представник відповідача Деснянської селищної ради у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

Рішенням 11 сесії 5 скликання Морівської сільської ради від 07 лютого 2008 року ОСОБА_2 було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,091 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 ;

15 вересня 2008 року управлінням земельних ресурсів у Козелецькому районі було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №370740, відповідно до якого ОСОБА_2 , на підставі рішення 11 сесії 5 скликання Морівської сільської ради, є власником земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1 ;

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10 березня 2009 року: визнано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.09.2007 року, видане виконавчим комітетом Морівської сільської ради на нерухоме майно будинок житловий, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_4 недійсним; витребувано від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 ; довідку виконкому Морівської сільської ради народних депутатів про склад сім`ї наймача житлового будинку АДРЕСА_1 визнано недійсною;

згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26354791 від 09.06.2010 року житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі рішення апеляційного суду Чернігівської області від 10.03.2009 року належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності: 09.06.2010 року;

відповідно до відповіді відділу у Козелецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №29-25-0.27-253/106-19 від 18.06.2019 на адвокатський запит рішенням 11 сесії 5 скликання Морівської сільської ради від 07.02.2008 року, громадянка ОСОБА_2 дійсно отримала 15.09.2008 року Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №370740, площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0023 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області про скасування рішення та державного акту на право приватної власності на землю підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

У ч. 5 ст. 16 цього Закону зазначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Як слідує із змісту ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на землю. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Відповідно до частин 1, 2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Під час розгляду справи встановлено, що оскаржуваним рішенням 11 сесії 5 скликання Морівської сільської ради від 07 лютого 2008 року ОСОБА_2 було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,091 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 . 15 вересня 2008 року управлінням земельних ресурсів у Козелецькому районі було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №370740, відповідно до якого ОСОБА_2 , на підставі рішення 11 сесії 5 скликання Морівської сільської ради, є власником земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1 .

Однак, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10 березня 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , Морівської сільської ради, ОСОБА_2 , Козелецької районної державної нотаріальної контори, комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання довідки сільської ради, довідки МБТІ, свідоцтва про право власності на нерухоме майно незаконними та скасування їх, договору купівлі-продажу, свідоцтва МБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно недійсними, зняття з реєстрації права власності на нерухоме майно, витребування майна від добросовісного набувача та визнання права власності на нерухоме майно: визнано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.09.2007 року, видане виконавчим комітетом Морівської сільської ради на нерухоме майно будинок житловий, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_4 недійсним; витребувано від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються, при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, вищезазначеним рішенням апеляційного суду Чернігівської області було встановлено, що ОСОБА_5 не мала будь-яких правових підстав щодо оформлення права власності на спірне домоволодіння АДРЕСА_1 . Однак, остання, незаконно отримавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відчужила його ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 28 вересня 2007 року, яка у свою чергу оформила право власності на спірну земельну ділянку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відновлення законних прав ОСОБА_1 , як власника житлового будинку АДРЕСА_1 , на спірну земельну ділянку шляхом скасування Рішення 11 сесії 5 скликання Морівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 07 лютого 2008 року в частині передачі безкоштовно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та скасування Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ №370740 від 15 вересня 2008 року виданий на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №10.

Судові витрати з позивачів на користь відповідача не стягуються враховуючу заяву останньої.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 368 ЦПК України, ст.ст. 152, 155 ЗК України, ст.ст. 391, 393 ЦК України, суд ,-

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області про скасування рішення та державного акту на право приватної власності на землю, задовольнити.

Скасувати Рішення 11 сесії 5 скликання Морівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 07 лютого 2008 року в частині передачі безкоштовно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд.

Скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ №370740 від 15 вересня 2008 року виданий на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №10.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення.

Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя