КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4713/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Лапчевської О.Ф., Іванченка М.М.

при секретарі Кемському В.В.

за участю: представника позивачів Писаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Гамор Наталії Вікторівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк» як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Дарницького районного суду м. Києва Комаревцевої Л.В.,

у цивільній справі №753/21707/19 за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Гаращенка Володимира Васильовича про визнання дій протиправними та скасування запису про державну реєстрацію права власності.

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до АТ «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Гаращенка В.В., в якому просили визнати неправомірними дії відповідачів зі звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки №030.29-50/317-С, укладеного між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , шляхом передачі іпотекодержателю права власності на квартиру, а також визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора від 11.09.2019 року про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за АТ «Укрсоцбанк» та інші пов`язані записи державного реєстратора.

26 листопада 2019 року представником позивачів подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно або шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії щодо квартири. Пославшись на те, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити виконання майбутнього рішення суду, оскільки відповідач має безперешкодну змогу відчужити зазначену квартиру.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року вказано заяву задоволено частково. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить АТ «Укрсоцбанк».

Не погодившись з ухвалою, представник АТ «Альфа-Банк», яке є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання про забезпечення позову. Посилаючись на не доведення позивачем обставин, що невжиття обраного ним заходу забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вказуючи при цьому також про безпідставність не застосування судом заходів зустрічного забезпечення.

Представник позивачів подав відзив на апеляційну скаргу. За яким просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу без змін.

Представник позивачів не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Скаржник будучи повідомленим про розгляд справи в установленому законом порядку в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи подав заяву про можливий розгляд справи за відсутності представника скаржника.

Інші учасники справи будучи повідомленими належним чином про розгляд справи в судове засідання не з`явилися, поважність причин неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність не зявившихся осіб в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів, щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь заявника.

Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист їх порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивачів.

Зазначаючи також, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна новим власником, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивачів, в разі задоволення позову про визнання неправомірними дій зі звернення стягнення на квартиру за договором іпотеки та скасування запису про державну реєстрацію права власності.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги, в частині безпідставності накладення судом забезпечення у вигляді арешту на квартиру з підстав того, що дії АТ «Укрсоцбанк» щодо оформлення в позасудовому порядку права власності на спірну квартиру відповідали вимогам закону та укладеному між сторонами договору іпотеки, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідні обставини підлягають встановленню судом під час вирішення спору по суті, а не на стадії забезпечення позову.

Не спростовують висновків суду і доводи апеляційної скарги в частині ненадання скаржником доказів на підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Відзив на апеляційну скаргу та пояснення представника позивачів вказують на те, що банком здійснюються фактичні дії з продажу квартири на яку накладено забезпечення у вигляді арешту. Виставлена інформація щодо умов продажу та здійснюється дії з виселення позивачів.

Не ґрунтуються на нормах діючого законодавства і доводи апеляційної скарги щодо не вжиття судом першої інстанції заходів зустрічного забезпечення. Так як в силу ч. 1 ст. 154 ЦПК України застосування інституту зустрічного забезпечення, окрім випадків передбачених частиною 3 цієї статті, є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, обставини для обов`язкового зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, в даному випадку не встановлені.

Також, заявник не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції з вмотивованим клопотанням про застосування зустрічного забезпечення в порядку ч. 6 ст. 154 ЦПК України.

Вжиті заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, діють до набрання рішенням суду по даній справі законної сили та спрямовані виключно на забезпечення можливості виконання такого рішення у майбутньому, не порушуючи законних прав та інтересів відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374,375, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Гамор Наталії Вікторівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк» як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 березня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: