Справа № 513/1203/19
Провадження № 2/513/48/20
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В., позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Парапір М.П., відповідача ОСОБА_2 , державного виконавця Долгорук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Саратський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2019 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , згідно рішення Саратського районного суду Одеської області від 26 листопада 2001 року, в сумі 69992 гривні 41 копійки, а також неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів з 01 червня 2014 року по 30 серпня 2019 року в розмірі 21960 гривень 80 копійок.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Саратського районного суду Одеської області від 26 листопада 2001 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 16,5 % зі всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2001 року і до повноліття його сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а потім по 1/4 частині до досягнення повноліття дочки ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Виконавчий лист перебуває на виконанні у Саратському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Однак, відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього судом обов`язку щодо сплати аліментів на доньку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 дочці ОСОБА_3 виповнилося 18 років, заборгованість за аліментами станом на 30 серпня 2019 року за розрахунками державного виконавця склала 69992,41 гривень на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначає, що взагалі не отримує аліменти на утримання доньки. Пеня за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за період з 01 червня 2014 року по 30 серпня 2019 року складає 21960,80 гривень.

Посилаючись на ці обставини, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості по аліментам у розмірі 69992,41 гривень, а також неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів у розмірі 21960,80 гривень.

Позивачка та її представник адвокат Парапір М.П. у суді позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково та пояснив, що не мав змоги платити аліменти у зв`язку з тяжким матеріальним становищем та станом здоров`я, а тому виникла така заборгованість за аліментами. З вересня 2019 року він почав сплачувати заборгованість, а саме 09.09.2019 року 3000 гривень, 25.10.2019 року 3000 гривень, 16.12.2019 року 2000 гривень, 28.02.2020 року 2000 гривень.

Державний виконавець Саратському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Долгорук А.О. не заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів у розмірі 21960,80 гривень. Що стосується стягнення заборгованості по аліментів вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в цій частині, так як в державній виконавчій службі виконавчий лист щодо стягнення з відповідача аліментів перебуває на присусовому виконанні, виконавче провадження не закрито та сума заборгованості за аліментами стягується з відповідача. З вересня 2019 року відповідач сплатиив позитвачці в рахунок заборгованості за аліментами 09.09.2019 року 3000 гривень, 25.10.2019 року 3000 гривень, 16.12.2019 року 2000 гривень, 28.02.2020 року 2000 гривень, а разом 10 000 гривень.

Вислухавши позивачку та її представника адвоката Парапір М.П., відповідача ОСОБА_2 та державного виконавця Долгорук А.О., дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 26 листопада 2001 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 16,5 % зі всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2001 року і до повноліття його сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а потім по 1/4 частині до досягнення повноліття дочки ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Рішення набрало законної сили 26 грудня 2001 року (а.с. 6).

26 грудня 2001 року Саратським районним судом було видано виконавчий лист № 2-492/2001 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей (а.с. 8).

30 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Саратському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мандражи О.П. було проведено розрахунок заборгованості за аліментами боржника ОСОБА_2 , яка станом на 30 серпня 2019 року на утримання доньки ОСОБА_3 становить 69992,41 гривень (а.с. 9-10).

З копії виконавчого провадження № 31904082, наданого державним виконавцем (а.с. 37-51), вбачається, що виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа 2-492 від 26 грудня 2001 року відкрито 05.03.2012 року постановою державного виконавця Тарасюк О.П.

Постановами державного виконавця Мандражи О.П. від 15.02.2018 року щодо боржника ОСОБА_2 були встановлені тимчасові обмеження: у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування зброєю, у праві полювання. 09.07.2018 року була винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до розпоряджень № 31904082 боржник ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за аліментами сплатив: 09.09.2019 року 3000 гривень, 25.10.2019 року 3000 гривень, 16.12.2019 року 2000 гривень, 28.02.2020 року 2000 гривень.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених письмових доказів суд приходить до висновку про те, що доводи позивачки та її представника щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам не відповідають обставинам справи та положенням закону.

Порядок стягнення заборгованості за аліментами на утримання дітей визначається статтями 194-197 СК України та статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження".

У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до розділу VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК).

Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття (ч.4 ст.194 СК України).

За положеннями частини 2 ст.195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду.

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України "Про виконавче провадження" з врахуванням обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами за вказаний період, обчисленої згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Адже права стягувача аліментів, в даному випадку це права ОСОБА_1 є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні в Саратському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів.

За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право позивачки на отримання заборгованості за аліментами у порядку, визначеному ст.194-195 СК України, ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3 роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що заборгованість утворилася з незалежних від відповідача ОСОБА_2 причин. У зв`язку з чим, відповідно до ст.196 СК України, позивачка має право на стягнення з відповідача ОСОБА_2 неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Суд погоджується з розрахунком, наданим позивачкою та її представником адвокатом Парапіром М ОСОБА_5 , починаючи з червня 2014 року. Суд також враховує, що відповідачем не надано заперечень, щодо наданого розрахунку.

Таким чином, суд розраховує неустойку на дитину, починаючи з 01 червня 2014 року:

За 2014 рік в сумі 1144,90 гривень:

з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року 160,50 гривень;

з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року 165,85 гривень;

з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року 165,85 гривень;

з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року 160,50 гривень;

з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року 165,85 гривень;

з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року 160,50 гривень;

з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року 165,85 гривень.

За 2015 рік в сумі 2139,14 гривень:

з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року 181,73 гривень;

з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року 164,15 гривень;

з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року 181,73 гривень;

з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року 175,87 гривень;

з 01.05.2015 року по 31.05.2015 року 181,73 гривень;

з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року 175,87 гривень;

з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року 181.73 гривень;

з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року 181,73 гривень;

з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року 175,87 гривень;

з 01.10.2015 року по 31.10.2015 року 181,73 гривень;

з 01.11.2015 року по 30.11.2015 року 175,87 гривень;

з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року 181,73 гривень.

За 2016 рік в сумі 2419,20 гривень:

з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року 223,20 гривень;

з 01.02.2016 року по 29.02.2016 року 208,80 гривень;

з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року 223,20 гривень;

з 01.05.2016 року по 31.05.2016 року 223,20 гривень;

з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року 216 гривень;

з 01.07.2016 року по 31.07.2016 року 223,20 гривень;

з 01.08.2016 року по 31.08.2016 року 223,20 гривень;

з 01.09.2016 року по 30.09.2016 року 216 гривень;

з 01.10.2016 року по 31.10.2016 року 223,20 гривень;

з 01.11.2016 року по 30.11.2016 року 216 гривень;

з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року 223,20 гривень.

За 2017 рік в сумі 4975,38 гривень:

з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року 335,33 гривень;

з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року 320,95 гривень;

з 01.03.2017 року по 31.03.2017 року 355,33 гривень;

з 01.04.2017 року по 30.04.2017 року 385,87 гривень;

з 01.05.2017 року по 31.05.2017 року 398,73 гривень;

з 01.06.2017 року по 30.06.2017 року 385,87 гривень;

з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року 424,77 гривень;

з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року 424,77 гривень;

з 01.09.2017 року по 30.09.2017 року 411,07 гривень;

з 01.10.2017 року по 31.10.2017 року 509,71 гривень;

з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року 493,27 гривень;

з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року 509,71 гривень.

За 2018 рік в сумі 7231,22 гривні:

з 01.01.2018 року по 31.01.2018 року 465,53 гривень;

з 01.02.2018 року по 28.02.2018 року 420,48 гривень;

з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року 465,53 гривень;

з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року 572,01 гривень;

з 01.05.2018 року по 31.05.2018 року 591,08 гривень;

з 01.06.2018 року по 30.06.2018 року 572,01 гривень;

з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року 698,27 гривень;

з 01.08.2018 року по 31.08.2018 року 698,27 гривень;

з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року 675,75 гривень;

з 01.10.2018 року по 31.10.2018 року 698,27 гривень;

з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року 675,75 гривень;

з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року 698,27 гривень.

За 2019 рік в сумі 4050,96 гривень:

з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року 564,97 гривень;

з 01.02.2019 року по 28.02.2019 року 510,30 гривень;

з 01.03.2019 року по 31.03.2019 року 564,97 гривень;

з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року 592,80 гривень;

з 01.05.2019 року по 31.05.2019 року 591,08 гривень;

з 01.06.2019 року по 30.06.2019 року 612,56 гривень;

з 01.07.2019 року по 31.07.2019 року 592,80 гривень;

з 01.08.2019 року по 31.08.2019 року 612,56 гривень.

Таким чином, за підрахунками позивачки загальний розмір неустойки (пені) за прострочення відповідачем ОСОБА_2 сплати аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 за період з червня 2014 року по серпень 2019 року складає 21960,80 гривень (а.с.11-13).

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення неустойки (пені)за прострочення присуджених судом аліментів є законним і обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 194-196 СК України, ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 2, 5, 10-13, 141, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця смт. Сарата Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 24 вересня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 26 квітня 2001 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , неустойку (пеню) за прострочення присуджених судом аліментів за період з 01 червня 2014 року по 30 серпня 2019 року в розмірі 21960 (двадцять одна тисяча дев`ятсот шістдесят) гривень 80 копійок.

В задоволені решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця смт. Сарата Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 24 вересня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 16 березня 2020 року.

Суддя А. І. Бучацька