Справа № 158/3388/19 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Провадження № 22-ц/802/1025/20 Категорія: 47 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Осіпука В. В., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Опейда В. О.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ківерцівської міської об`єднаної територіальної громади про визнання недійсним рішення сільської ради за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 31 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , Ківерцівської міської об`єднаної територіальної громади про визнання недійсним рішення сільської ради. Позовні вимоги мотивовано тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться на присадибній земельній ділянці у АДРЕСА_1 , право власності на який визнано за нею рішенням суду. На підставі ч. 2 ст. 120 ЗК України до неї перейшло право користування земельною ділянкою площею 0,40 га, якою користувались її батьки з 1956 року. Рішенням Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 26/7 від 26.09.2013 їй надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1500 га у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Муравище Ківерцівського району Волинської області. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розроблявся ПП «Ківерленд» і їй у 2017 році було повідомлено про неможливість проведення робіт із розроблення проекту відведення земельної ділянки, оскільки дана земельна ділянка передана іншій особі. Згідно відомостей ДРРПнНМ земельній ділянці, яка погоджувалась їй для відведення, у 2017 році присвоєно кадастровий номер :11:001:0362. Підставою виникнення права власності є рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 27.12.2016. Власником земельної ділянки зазначено ОСОБА_2 . Вказане рішення порушує її право на користування та отримання у власність земельної ділянки. У добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 не бажає повертати земельну ділянку. 23 грудня 2018 року Сокиричівська сільська рада увійшла в склад Ківерцівської міської об`єднаної територіальної громади. Просить визнати недійсним рішення Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 27.12.2016 року за № 13/11, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (кадастровий номер з.д. :11:001:0362).

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 31 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вказує, що відсутні будь-які матеріальні та правові докази законності передачі ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, яка залишилась після приватизації ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,25 га із земельної ділянки загальною площею 0,4 га за адресою: АДРЕСА_1 . Судом не застосовано вимоги ст. 118 ЗК України та порушено вимоги ч. 2, п. г ч. 3 ст. 152 ЗК України. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.12.2012 ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 , що стверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.05.2013 № 4151386.

Право власності набуте в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 26/7 від 26.09.2013 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1500 га у власність для ведення особистого селянського господарства в селі Муравище Ківерцівського р-ну Волинської області.

Доказів подачі позивачем до Сокиричівської сільської ради розробленого проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для затвердження матеріали справи не містять.

З архівної довідки № 14/П-400з від 27.11.2012 встановлено, що по документах фонду Сокиричівської сільської ради в по господарській книзі № 14 по селі Муравище (тоді Гавчиці) за 1974-1976 роки під № 858 значиться господарство ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , з якими проживали діти: син ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_1 . Господарство користувалось станом на 01.01.1974 0,40 га землі, в т. ч. під будівлями 0,03 га. Житловий будинок 1956 року забудови, хлів 1957 року забудови.

Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 загальною площею 0,1673 га (кадастровий номер :11:001:0362) на праві приватної власності належить ОСОБА_2 на підставі рішення Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 13/11 від 27.12.2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність».

Рішенням Сокиричівської сільської ради від 25 лютого 2013 року № 22/13 надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку загальною площею 0,25 га у власність для обслуговування житлового будинку та господарських споруд , які знаходяться в АДРЕСА_1 . На даний час зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку 0,25 га.

Згідно з частиною третьою статті 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено статтею 118 ЗК України. Частинами першою, другою статті 118 ЗК України (у редакції чинній на час прийняття спірного рішення органу місцевого самоврядування) передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З відзиву Ківерцівської міської ради з викопіюванням схеми планування території Сокиричівської сільської ради, який подавався до суду першої інстанції, встановлено, що земельна ділянка надана ОСОБА_2 , кадастровий номер :11:001:0362, розташована в с. Муравище Ківерцівського району на землях житлової забудови, що підтверджується викопіюванням схеми планування території Сокиричівської сільської ради. Відповідно до вказаної містобудівної документації, земельна ділянка щодо якої ведеться спір, не передбачена для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_2 відповідно до ст. 212 ЗК України звернулась з заявою до Сокиричівської сільської ради про надання ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, так як не скористалась цим правом раніше, і рішенням сесії Сокиричівської сільської ради їй було надано дозвіл.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За вимогами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Земельні ділянки, які використовуються громадянами та юридичними особами без правовстановлюючих документів та без прийнятих щодо цих ділянок рішень органів влади, вважаються такими, що використовуються самовільно.

Суд першої інстанції прийшов до правильних висновків про те, що згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Тобто, прийняте рішення Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №13/11 від 27.12.2016 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність» яким затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Муравище, площею 0,1673 га, кадастровий номер :11:001:0362 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та безоплатно передано вказану ділянку останній у власність є правозастосовчим ненормативним актом індивідуальної дії, який вичерпав свою дію внаслідок виконання (є виконаними в силу самого факту їх прийняття). На підставі цього рішення зареєстровано право власності на земельну ділянку за відповідачкою ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

За статтею 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Матеріали справи не містять доказів того, що спірна земельна ділянка площею 0,15 га входила до складу спадкового майна після смерті матері позивача ОСОБА_3 , відсутні будь-які дані про надання у власність чи користування покійній матері позивачки спірної земельної ділянки. Померла ОСОБА_3 не розпочинала процедури приватизації. Отже, зі смертю землекористувача землекористування вказаної особи на земельну ділянку припинено.

Позивачка, успадкувавши житловий будинок, набула право лише на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га.

Не приймалось рішення органом місцевого самоврядування про надання у користування чи власність спірної земельної ділянки позивачу.

Враховуючи те, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що спірна земельна ділянка входили до складу спадщини після смерті її матері та того, що така земельні ділянки успадкована позивачкою, а також не надано будь-які інші докази того, що вона є постійним землекористувачем спірних земельних ділянок, суд вважає, що спірна земельна ділянка відповідачкою набута у власність у відповідності з законом. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи не порушено норм процесуального законодавства. Судом вирішено заяву відповідача про відвід суді Костюкевича О. К., відмовлено у її задоволені.

Суд апеляційної інстанції не визнає зазначені у заяві позивачки підстави для відводу судді обгрунтованими.

В апеляційній скарзі позивачка ставила питання про задоволення її клопотань, поданих у суді першої інстанції. В судовому засіданні апеляційного суду позивачці роз`яснено її права та обов`язки, а також розглядалось дане клопотання. Позивач не зазначила, в чому суть клопотання, на уточнене питання щодо того, які саме документи просить витребувати позивачка відповіді надано не було, а тому суд ухвалив відмовити у задоволенні заявленого клопотання.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 31 липня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді