ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження №2/756/5475/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування земельної ділянки та житлового будинку,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через представника - адвоката Хомич І.О. звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, про визнання недійсними договору дарування гаражного боксу,договорів дарування квартир, договорів дарування земельної ділянки та житлового будинку. Вимоги позову обґрунтовує тим, що за життя померлому ОСОБА_4 належали на праві власності об`єкти нерухомого майна. Позивач є сином померлого ОСОБА_4 та звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини дізнався про існування заповіту та про те, що все майно, набуте за життя померлим, було відчужене за договорами дарування на користь відповідачів. Вважає, що договори дарування були укладені на вкрай невигідних умовах для померлого, оскільки він перебував під впливом тяжких для нього обставин, а саме хвороби.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.09.2020 постановлено роз`єднати у самостійні провадження: позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним; позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договору дарування гаражного боксу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , договору дарування квартири АДРЕСА_2 , договору дарування квартири АДРЕСА_3 ; позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування земельної ділянки та житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Так, у самостійне провадження (унікальний №756/11279/20; провадження №2/756/5475/20) виділено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування земельної ділянки та житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що дана справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва і підлягає передачі на розгляд до іншого суду, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, спірні правовідносини виникли з приводу нерухомого майна, а саме земельної ділянки та житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та відповідно не відносяться до територіальної юрисдикції Оболонського районного суду м. Києва.

Тому в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності і відповідно до положень ст. 30 ЦПК України даний позов повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна.

Таким чином, компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Козелецький районний суд Чернігівської області.

Відповідно до п. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

Таким чином, враховуючи, що підстав для розгляду позову в Оболонському районному суді м. Києва не має, то справа підлягає передачі на розгляд до Козелецького районного суду Чернігівської області (17000 смт. Козелець вул. Свято-Преображенська, 7).

За таких обставин, виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст. 30-32, 261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 ; адреса для листування: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 ) про визнання недійсними договорів дарування земельної ділянки та житлового будинку - передати на розгляд до Козелецького районного суду Чернігівської області (17000, Чернігівська обл. смт. Козелець вул. Свято-Преображенська, 7).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя О.В. Диба