ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/242/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2020 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Іщенко І.М., за участі секретаря судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Петриківський районний сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області,
В С Т А Н О В И В

25.02.2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, посилаючись на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які з часом переїхали на постійне місце проживання до Магдалинівського району Дніпропетровської області, де він провів дитинство, отримав середню освіту.
24 грудня 1990 року призивною комісією Магдалинівського РВК Дніпропетровської області його було призвано на строкову військову службу до лав радянської армії, а паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_1 (зразка 1974 року), виданого на ім`я ОСОБА_1 , було вилучено.
Строкову військову службу він проходив у різних куточках Радянського Союзу, а саме: у військових частинах з дислокацією на Уралі, у Ленінграді, а з березня 1991 року його було переведено до військової частини у м. Дніпродзержинськ (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області.
02 жовтня 1992 року на підставі Наказу Президента України його було демобілізовано у запас та направлено до Магдалинівського РВК Дніпропетровської області для постановления на військовий облік за місцем проживання. Йому було повернуто паспорт громадянина СРСР (зразка 1974 року).
01 травня 1993 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , який було розірвано 10 грудня 2003 року.
Паспорт громадянина СРСР (зразка 1974 року) ним було втрачено під час пожежі, тому він звернувся до Петриківського районного сектору ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою щодо документування його паспортом України у вигляді ІD-картки, але йому було відмовлено листом від 26.12.2019 року через відсутність документального підтвердження факту його постійного проживання на території України та рекомендовано звернутися до суду. Оскільки через втрату паспорта громадянина СРСР він позбавлений можливості отримати паспорт громадянина України у досудовому порядку ОСОБА_1 просить суд, для отримання паспорта, встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 32).
Представник заінтересованої особи - Петриківського районного сектору ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Ситник Т. в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності їхнього представника та прийняти рішення на розсуд суду (а.с. 31).
Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено судом в ході розгляду справи, 26.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Петриківського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з метою отримання паспорта громадянина України, але йому було відмовило в оформленні та видачі паспорта громадянина України через ненадання останнім оригіналу документа, який би підтверджував громадянство України, або рішення суду про встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року (а.с. 16-17).
Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з п. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» № 2235-III від 18.01.2001 року громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.
Згідно з п.10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України № 215/2001 від 27.03.2001 року, для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України» належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.
Як встановлено судом в ході розгляду справи, факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджується наступними матеріалами справи:
- копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , повторно виданого 19.07.2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області (а.с. 18);
- копією свідоцтва про середню освіту, виданого на ім`я ОСОБА_1 09.06.1988 року Оленівською середньою школою Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с. 9);
- копією військового квитка НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 29.12.1990 року Магдалинівським районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області (а.с. 11-14);
- копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 від 01.05.1993 року, виданого Петриківським районним відділом ЗАГС Дніпропетровської області (а.с. 7);
- копією трудової книжки НОМЕР_4 , заведеної на ім`я ОСОБА_1 23.06.1993 року (а.с. 6);
- копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де батьками записані: батько - ОСОБА_1 , мати ОСОБА_7 , серії НОМЕР_5 , виданого 16.11.1993 року Лобойківською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області (а.с. 8);
- копією з домової книги, де в розділі ІІІ місцем прописки ОСОБА_1 зазначена адреса: АДРЕСА_1 з 06.10.1993 року (а.с. 19-20).
Як вбачається з матеріалів справи, встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року породжує юридичні наслідки, зокрема, є підставою для оформлення та видачі останньому паспорта громадянина України.
Приймаючи до уваги, що встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд дійшов висновку про те, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки спосіб захисту прав та інтересів, обраний заявником, є єдиним способом для відновлення прав останнього.
Керуючись ст. ст. 2-4, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Петриківський районний сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровськ, на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. М. Іщенко