справа № 489/1949/20
провадження №2-з/489/18/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

05 травня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

встановив:

04.05.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заяву мотивована тим, що в найближчий час він має намір звернутися до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрум Капітал» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В. про визнання права власності та усунення перешкод у здійсненні щодо нього правомочностей шляхом скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.03.2020.

При цьому, зазначає, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі продажу від 10.04.2018 (при укладенні угоди нотаріусом було здійснено перевірку, щодо наявності обтяжень, іпотек тощо та повідомлено, що такі відсутні), але не може розпоряджатися належним йому майном в зв`язку винесенням приватним нотаріусом рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

15.04.2020 ним було отримано повідомлення вимогу від ТОВ «Центрум Капітал» про усунення порушення шляхом виконання порушеного зобов`язання, а саме шляхом погашення заборгованості за кредитним договором на відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії № 22/КВ-07 від 29.10.2007. При цьому йому стало відомо про те, що придбана ним квартира, починаючи з 17.03.2020 перебуває в іпотечному обтяженні, хоча з моменту придбання квартири та до теперішнього часу він не укладав з будь-якою особою договору іпотеки, поруки чи іншої угоди зобов`язально-забезпечувального характеру відносно придбаної квартири.

Із вищевказаної вимоги вбачається, що для зняття іпотечного обтяження з квартири, позивачу разом з ТОВ «Капітолій» запропоновано погасити існуючу кредитну заборгованість за договором № 22/КВ-07 від 29.10.2007 у розмірі 114125626,19 грн. або викупити іпотечні майнові права на належну йому квартиру за ринковою вартістю.

Заявник вважає, що вищевказане рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 51664951 від 17.03.2020), яким накладено обтяження на належну йому квартиру є незаконним, а тому з метою недопущення позбавлення ТОВ «Центрум Капіталом» належної йому квартири, просить суд накласти на неї арешт.

Згідно із змістом частини першої-другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленим цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно частини першої статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Предметом позову, у разі його подання, заявник зазначає, що є визнання права власності та усунення перешкод у здійсненні щодо нього правомочностей шляхом скасування запису у Державномсу реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.03.2020 квартири АДРЕСА_1 , місцезнаходження якої є Інгульский район м. Миколаєва.

Враховуючи вищезазначене, заява про забезпечення позову повинна розглядатися в Ленінському районному суді м. Миколаєва за правилами виключної підсудності.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на приписи статті 150 ЦПК України, суд вважає, що заходи забезпечення позову заявлені позивачем є співмірними з заявленими вимогами, обґрунтованими та позивачем доведено необхідність їх застосування.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову (зокрема і відчуження належної йому квартири третім особам), а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, а обраний позивачем вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності: 25644304, дата державної реєстрації 10.04.2018), що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику положення частини четвертої статті 152 ЦПК України, згідно якої у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам для виконання.

На підставі частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 354 ЦПК України, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текс ухвали суду складено 05.05.2020

Суддя І.В. Коваленко