Провадження №2/447/223/20
Справа №447/2853/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

27.02.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І.М.

з участю секретаря судового засідання Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,-

в с т а н о в и в:

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову вказує, що з 2007 р. по 2013 р. перебувала у шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач тривалий час не надає коштів на утримання дитини, хоча зобов`язаний це робити та має таку можливість. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивачка дала пояснення аналогічні позовній заяві та вказала на той факт, що дитини проживає не тільки з нею, а й з батьком дитини. Кошти на утримання дитини відповідач надає, однак таких є недостатньо. Позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили та пояснили, що син ОСОБА_3 з 22.01.2009 року зареєстрований у квартирі його матері ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , де фактично постійно проживає разом із ним та його матірю. Син часто навідується до матері, спілкується із нею, однак такий перебуває на його утриманні.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, покази свідка, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей .

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї вбачається, що дитина зареєстрована та проживає зі слів сусідів за адресою АДРЕСА_1 . В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила факт проживання внука за адресою місця реєстрації, а також факт його матеріального забезпечення відповідачем по справі ОСОБА_6 .

Водночас доводів та доказів на підтвердження своїх вимог позивачем ОСОБА_1 , які б слугували підставою для стягнення аліментів суду надано не було. Судом не береться до уваги акт обстеження матеріально - побутових умов сім"ї , який доданий до позовної заяви, оскільки такий складений одноособово депутатом Миколаївської міської ради, без залучення свідків, які б підтвердили дану обставину.

Керуючись ст.ст. 180-184, СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 06.03.2020 року.

Суддя Карбовнік І. М.