Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/622/20

Провадження № 2/126/491/2020

"13" квітня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на цілий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно - цілий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлого ОСОБА_4 , який прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, оскільки інші спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилися у встановленому законом порядку.

Маючи намір оформити спадкове майно належним чином він звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено. Причиною відмови є відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, який ОСОБА_4 набув при житті, але не оформив належним чином.

Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, він позбавлений можливості реалізувати у повному обсязі право на спадкування, внаслідок чого змушений звернутися в суд із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 , до початку розгляду справи по суті, надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали на адресу суду письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно - цілий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 виданого 10.04.1995 року Шляхівською сільською радою Бершадського району, матеріалами технічного паспорту на житловий будинок, копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 виданого 04.04.1978 року Шляхівською сільською радою Бершадського району.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлого ОСОБА_4 , який прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, оскільки інші спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилися у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою № 1459 від року виданою Шляхівською сільською радою Бершадського району, копіями заяви про відмову від прийняття спадщини, а також копією витягу про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі.

Позивач, маючи намір належним чином оформити спадкове майно, звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 407/02-31 від 05.10.2019 року. Причиною відмови є відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, який ОСОБА_4 набув при житті, але не оформив належним чином, що підтверджується довідкою № 704 від 1.11.2019 року виданою КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, а в ч.1 ст. 1223 визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Ст. 1261 цього ж кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Оскільки записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів) які підтверджують право приватної власності, то відповідно до довідки № 2107 від 22.11.2019 року виданою Шляхівською сільською радою Бершадського району - станом на 15.04.1991 року житловий будинок. розташований по АДРЕСА_1 , відносився до суспільної групи - колгоспний двір, та ОСОБА_4 при житті був головою даного колгоспного двору.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст.1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем с. Шляхова Бершадського району Вінницька області РНОКПП НОМЕР_3 ) як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на цілий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 92,1 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м., що позначається літерою «А» з відповідними господарськими будівлями та спорудами: веранда - літера «а», літня кухня - літера «Б», погріб - літера «Бпід», сарай - літера «В», гараж - літера «Г», гараж - літера «Г1», сарай - літера «Д», який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. Г. Рудь