03 серпня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Прохоренко В.В.,
секретар Кравченко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності,
Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, посилаючись на те, що 04 березня 2019 року вони отримали у дарунок по 1/3 частці житлового будинку АДРЕСА_1 . При реєстрації прав власності вказаних часток позивачам стало відомо, що іншим власником 1/3 частки вищевказаного житлового будинку є ОСОБА_3 , яка за адресою АДРЕСА_1 , не проживала, не проживає та місце знаходження її не відоме, будь-яких відносин з нею не підтримують.
Зазначили, що відповідно до висновку №24/19 від 03.07.2019 року вищевказаний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 розподілити не можливо. У зв`язку з відсутністю технічної можливості, варіанти поділу в натурі не розроблялися. Також у висновку встановлено, що елементи житлового будинку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників, а саме: ОСОБА_4 -1/3 частин, ОСОБА_2 -1/3 частина, ОСОБА_3 -1/3 частина кожному в рівних частках мають фізичний знос 91%. Позивачі зазначили, що відповідач є їм сторонньою особою, будь-якого інтересу до вказаного майна остання не проявляла, коштів на утримання своєї частки у звязку з руйнацією будинку не надавала, за обслуговування домоволодіння кошти не сплачувала, що становить для них додаткові фінансові навантаження, спільне володіння і користування майном між ними та відповідачем є не можливим. Ввважають, що частка у спільному майні є незначною та оскільки відповідно до вищевказаного висновку експертизи є неподільною просили припинити її право на 1/3 частку в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, зазначили що згідно оцінки об`єкту нерухомого майна - ринкова вартість об`єкта оцінки (спірного будинку) складає 9631 грн., а отже 1/3 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 складає 3210,33 грн., тому просили присудити ОСОБА_3 грошову компенсацію за її 1/3 частку у вищевказаному житловому будинку а саме в сумі 3210,33 грн., та визнати право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частинах, а саме по 1/6 частині кожному домоволодіння під номером АДРЕСА_1 та покласти на відповідача судові витрати в сумі 1536,80 грн по 768,40 грн на кожного, а також понесені витрати за правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Ухвалою суду від 06.12.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до загального розгляду.
Ухвалою суду від 08.07.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.
Позивачі в судове засідання не з`явилися надали повноваження представнику адвокату Загродському Ю.С.
В останнє судове засідання представник позивачів не з`явилися, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, крім того надав до суду квитанцію від 31.07.2020 року про грошові кошти внесені на депозитний рахунок позивачами в сумі 9631,00 грн. Позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову.
Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не з`являлася про день та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку у тому числі і оголошенням про виклик осіб, місце проживання яких не відоме.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Згідно до ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від іншої співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
У відповідності до ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майна є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 04.03.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М. належить по 1/3 частині житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наданими до суду та сформованими інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.08.2020 року.
Право власності сторін зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.
Відповідачу ОСОБА_3 належить інша 1/3 частина спірного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.1993 року (дублікат копія) наявна в матеріалах інвентарної справи витребуваної з КП Херсонського БТІ на запит суду.
Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку експертного дослідження №24/19 від 03.07.2019року, проведеного судовим експертом Ларченко Г.І., встановлено розділити в натурі домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників, а саме: ОСОБА_1 -1/3частки, ОСОБА_2 -1/3 частки, ОСОБА_3 -1/3 частки у відповідності до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва не можливо. У зв`язку з відсутністю технічної можливості варіанти поділу в натурі не розроблялися. Крім того, у висновку встановлено та доведено, що елементи житлового будинку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників, а саме: ОСОБА_1 -1/3 частки, ОСОБА_2 -1/3 частки, ОСОБА_3 -1/3 частки кожному в рівних частках мають фізичний знос 91%.
Отже, матеріалами справи встановлено, що частка ОСОБА_3 , є незначною та не може бути виділена в натурі, крім того, ОСОБА_3 є позивачам сторонньою особою, будь-кого інтересу до спірного майна багато років не виявляла, обслуговуванням частки не займається, кошти не сплачує, що є для позивачів додатковим фінансовим навантаження, спільне володіння і користування майном є неможливим. Крім того, з наданих матеріалів справи, а саме витягу з реєстру речових прав сформованого 08.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_5 має у власності 27/50 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , крім того, належить земельна ділянка площею 0,1658 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд(присадибна ділянка) на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Фастівською районною державною нотаріальною конторою.
Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Матеріалами справи встановлено, що останнє відоме місце реєстрації відповідача за адресою АДРЕСА_3 в судові засідання не з`являється, тому фактично отримати згоду відповідача на компенсацію не можливо.
Також відповідно оцінки об`єкту нерухомого майна - звіт № ГО190913-002 від 13 вересня 2019 року, за адресою АДРЕСА_1 , визначено ринкову вартість об`єкта оцінки, що складає 9631,00 (дев`ять тисяч шістсот тридцять одна грн..00 коп.), отже 1/3 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 складає 3210,33 грн. (три тисячі двісті десять грн.. 33 коп).
Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Виходячи із аналізу наведених норм права та приписів закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд при вирішення спору враховувати інтересів обох сторін у справі, в якій заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суд приходить до висновку, що порушене право позивачів підлягає поновленню в обраний ними спосіб.
За таких обставин, у зв`язку з неможливістю надання відповідачу у володіння та користування 1/3 частини спірного майна в натурі, яким користуються та володіють інші співвласники - позивачі по справі, що ними не заперечується, вона має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості її часки.
При цьому, суд враховує, що в силу ч. 3 ст.358 ЦК України співвласник має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації тобто компенсація має виплачуватись всіма співвласниками в рівних долях.
В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 Цивільного кодексу України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 Цивільного кодексу України.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 13 січня 2016 року в справі № 6-2925цс16 та Верховним Судом в постанові від 06 лютого 2018 року в справі №201/1567/14-ц.
Отже, оскільки судом встановлено та підтвердження наданими до суду матеріалами справи, що відповідач має незначну частку у спірному домоволодінні, виділ належної відповідачу частки з технічної точки є неможливим, вказана річ є неподільною, вказаною часткою відповідач не користується на протязі багатьох років, та у зв`язку з руйнацією, не надає кошти на відновлення, спільне володіння та користування з відповідачем є неможливим, а також з тих підстав , що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його родини, суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені засобами доказування передбачені ЦПК України, а тому що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Однак з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано належним чином підтверджених доказів на понесені витрати на надання правничої допомоги в сумі 5000,00 грн, тому в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Отже, позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, ст.21,24,41,55 Конституції України, ст.ст.3,15, 183, 319, 358,364 ЦК України, керуючись ст.ст. 6-13,76-79, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/3 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 3210,33грн.
Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частинах, правіо власності по 1/6 частині кожному домоволодіння під номером АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1536,80 грн тобто по 768,40 грн. на кожного.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В.Прохоренко