Справа № 562/523/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2020 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

головуючого судді Мички І.М.

при секретарі Кондратюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Здолбунів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки майна у натурі , що є у спільній частковій власності в окремий нерухомий об`єкт-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про виділ частки майна у натурі , що є у спільній частковій власності в окремий нерухомий об`єкт . Вимоги позову обґрунтовує тим , що житловий будинок АДРЕСА_1 , має загальну площу : 200,1 кв.м. житлову площу 131,4 кв.м. Загальна вартість житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , становить -122 172 ( сто двадцять дві тисячі сто сімдесят дві) гривні , а вартість частки позивача становить 24 435 ( двадцять чотири тисячі чотириста тридцять п`ять гривень) . Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 грудня 2019 року , складові частини даного об`єкта нерухомого майна слідуючі : сарай - Б, літня кухня - сарай -Г; сарай - Д; сарай - Е; вбиральня - Ж, вбиральня - З; вбиральня - Н; колодязь - І; огорожа №1; Позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить -166/1000 ( сто шістдесят шість тисячних) частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 так,як відповідно до договору дарування від 28 грудня 2019 року , реєстр №2443 , бабуся позивача ОСОБА_5 подарувала йому у приватну спільну часткову власність 166/1000 ( сто шістдесят шість тисячних ) частки даного домоволодіння.

Згідно з реальним порядком користування даною частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , співвласниками - позивачу належить квартира АДРЕСА_2 та приміщення , позначені на плані будинку в технічному паспорті 3-1 коридор , площею 3,5 кв.м. , 3-2 кухня , площею -11,1 кв.м. 3-3 житлова , площею -14,0 кв.м. Всього по квартирі АДРЕСА_2 , загальна площа - 28,6 кв.м. , житлова площа -14,0 кв.м. підсобна площа 14,6 кв.м. , та надвірні будівлі а саме : Д- сарай ; 1/3 частина В літньої кухні - сараю розташованими на відпвідній земельній ділянці. Іншими співвласниками надвірної будівлі -В - літньої кухні - сараю є:

- ОСОБА_3 - 1/3 частка В - літньої кухні - сараю;

- ОСОБА_4 - 1/3 частка В літньої кухні - сараю;

Крім, позивача іншими співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 є: ОСОБА_2 , на праві приватної спільної часткової власності якому належить - 168/100 ( сто шістдесят вісім тисячних )частки даного домоволодіння, на підставі договору купівлі- продажу серії та номер 954 , виданий 27 грудня 2016 року приватним нотаріусом Здолбунівського нотаріального округу Чайковською А.О. , ( квартира АДРЕСА_3 ); ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності якому належить - 166/100 (сто шістдесят вісім тисячних )частки даного домоволодіння на підставі договору купівлі - продажу реєстр 3203, виданий 21 жовтня 1998 року приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Банацькою Л.І.( квартира АДРЕСА_4 ); ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності якій належить -20/100 ( двадцять сотих) частки даного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом реєстр номер 1-635, виданий 26 листопада 1999 року Здолбунівською державною нотаріальною конторою.( квартира АДРЕСА_5 ); Усі співвласники використовують свої частки на праві спільної часткової власності житлового будинку згідно з технічним паспортом , тобто поквартирно.

На підставі рішення Здолбунівського районного суду по цивільній справі № 2-1084/11 від 25 червня 2012 року у складі матері ОСОБА_6 її сина ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 виділила 30/100 ( тридцять сотих) частини даного домоволодіння в самостійний об`єкт нерухомого майна . свою частку в спільному житловому будинку позивач використовує за призначенням . Однак переконаний , що спільне управління та утримання , збереження спільного майна є неможливим, так, як співвласники не бажають нести спільні витрати на утримання житлового будинку в належному стані.

При зверненні до нотаріуса щоб виділити свою частку в окремий нерухомий об`єкт нотаріус пояснила , що потрібно звернутися до суду .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити , розгляд справи провести без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви в яких позовні вимоги визнали та не заперечував проти їх задоволення, розгляд справи просили провести без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Судом, встановлено, що позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить -166/1000 ( сто шістдесят шість тисячних) частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 так,як відповідно до договору дарування від 28 грудня 2019 року , реєстр №2443 , бабуся позивача ОСОБА_5 подарувала йому у приватну спільну часткову власність 166/1000 ( сто шістдесят шість тисячних ) частки даного домоволодіння.

Згідно з реальним порядком користування даною частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , співвласниками - позивачу належить квартира АДРЕСА_2 та приміщення , позначені на плані будинку в технічному паспорті 3-1 коридор , площею 3,5 кв.м. , 3-2 кухня , площею -11,1 кв.м. 3-3 житлова , площею -14,0 кв.м. Всього по квартирі АДРЕСА_2 , загальна площа - 28,6 кв.м. , житлова площа -14,0 кв.м. підсобна площа 14,6 кв.м. , та надвірні будівлі а саме : Д- сарай ; 1/3 частина В літньої кухні - сараю розташованими на відпвідній земельній ділянці. Іншими співвласниками надвірної будівлі -В - літньої кухні - сараю є:

- ОСОБА_3 - 1/3 частка В - літньої кухні - сараю;

- ОСОБА_4 - 1/3 частка В літньої кухні - сараю;

Крім, позивача іншими співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 є: ОСОБА_2 , на праві приватної спільної часткової власності якому належить - 168/100 ( сто шістдесят вісім тисячних )частки даного домоволодіння, на підставі договору купівлі- продажу серії та номер 954 , виданий 27 грудня 2016 року приватним нотаріусом Здолбунівського нотаріального округу Чайковською А.О. , ( квартира АДРЕСА_3 ); ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності якому належить - 166/100 (сто шістдесят вісім тисячних )частки даного домоволодіння на підставі договору купівлі - продажу реєстр 3203, виданий 21 жовтня 1998 року приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Банацькою Л.І.( квартира АДРЕСА_4 ); ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності якій належить -20/100 ( двадцять сотих) частки даного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом реєстр номер 1-635, виданий 26 листопада 1999 року Здолбунівською державною нотаріальною конторою.( квартира АДРЕСА_5 ); Усі співвласники використовують свої частки на праві спільної часткової власності житлового будинку згідно з технічним паспортом , тобто поквартирно.

На даний час позивач бажає припинити право спільної часткової власності, так як припинення права спільної власності буде сприяти вільному волевиявленню, кожному із співвласників, щодо здійснення прав власника майна.

З технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що кожна із сторін фактично має відокремлену квартиру із самостійним виходом.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Враховуючи те, що відповідачі визнали позовні вимоги, тому відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість позовних вимог та визнання їх відповідачами в повному обсязі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст. 361,634,367 ЦК України суд -,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки майна у натурі , що є у спільній частковій власності в окремий нерухомий об`єкт - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на житловий будинок та надвірні будівлі , що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 із спільної часткової власності в домоволодінні АДРЕСА_1 , наступні приміщення:

-3-1 коридор , площею - 3,5 кв. м.;

-3-2 кухня , площею - 11,1 кв. м.;

-3-3 житлова , площею - 14,0 кв.м.

Загальною площею - 28,6 кв.м. , житловою площею - 14,0 кв.м. підсобною допоміжною площею - 14,6 кв.м., в окремий самостійний об`єкт нерухомого майна житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та надвірні будівлі а саме: - Д - сарай 4 1/3 частина В - літньої кухні - сараю ; розташованими на відповідній земельній ділянці.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя