справа № 133/3310/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04.03.2020 року

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в місті Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.05.2019 на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.05.2019 з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх його доходів щомісячно, починаючи з 04.03.2019 і до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Козятинським міськрайонним судом Вінницької області 16.07.2019 видано виконавчий лист з виконання вищевказаного рішення суду від 30.05.2019.

12 грудня 2015 він зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 . Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , на утримання якого, на підставі рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2019 та виконавчого листа, виданого 14.08.2019 з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Крім того, з нього на підставі рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2019 та виконавчого листа, виданого 15.08.2019 стягуються аліменти на утримання дружини ОСОБА_6 до досягнення дитиною ОСОБА_5 трьох років.

Він з дружиною та сином є внутрішньо переміщеними особами.

Таким чином, на даний час з нього утримуються аліменти в розмірі 75% нарахованих доходів.

ОСОБА_7 син ОСОБА_3 є повнолітнім та навчається на державній формі навчання у Київському ДПУ № 40, розмір його стипендії становить 550 грн.

Враховуючи те, що його сімейний стан змінився, він має на утриманні малолітнього сина на непрацездатну дружину, проживає у найманій квартирі, він звернуться до суду із даним позовом

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки до суду невідомі, відзиву на позов не надала.

Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 позивач - ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.05.2019 з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 04.03.2019 і до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку (а.с.6).

Козятинським міськрайонним судом Вінницької області 16.07.2019 видано виконавчий лист з виконання вищевказаного рішення Козятинського міськрайонного суду від 30.05.2019 (а.с.7).

12.12.2015 відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 (а.с.10).

10.07.2019 рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.06.2019 до повноліття дитини.

Богородчанським районним судом Івано-Франківської області 14.08.2019 видано виконавчий лист з виконання вищевказаного рішення Богородчанського районного суду від 10.07.2019 (а.с.11).

10.07.2019 рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, з 03.06.2019 і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Богородчанським районним судом Івано-Франківської області 15.08.2019 видано виконавчий лист з виконання вищевказаного рішення Богородчанського районного суду від 10.07.2019 (а.с.12).

З довідки про склад сім`ї № 1062, виданої 22.05.2019 Богородчанською селищною радою вбачається, що позивач проживає в АДРЕСА_1 , разом з ним проживають: дружина ОСОБА_6 , ОСОБА_8 син дружини та їх спільний син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, та в поданих до суду документах не надав до суду доказів, які б свідчили про погіршення його стану здоров`я, чи виникнення інших непереборних обставин, наявність у нього ще одної дитини не позбавляє його обов`язку утримувати старшу дитину.

Крім того, в матеріалах справи відсутня довідка про доходи позивача на підтвердження зміни стану його матеріального стану, відсутні також докази про те, що з останнього виконавчою службою проводиться стягнення аліментів на виконання рішень суду.

Наявність у справі виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь дружини та меншого сина не свідчить про направлення їх на виконання та відрахування відповідного відсотку з доходів позивача.

Враховуючи те, що позивач доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання меншого сина та дружини не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача дитини від іншого шлюбу та непрацездатної дружини не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проживає разом з дружиною та малолітнім сином ОСОБА_5 однією сім`єю, пов`язані спільним побутом, фінансами та господарством. Зменшення стягуваних з останнього аліментів на утримання старшого сина призведе до погіршення його матеріального становища, адже, усі діти позивача мають бути у рівних умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає таке. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12-13, 76-80, ч. 1, 5, 6 ст. 81, ст. ст. 263- 265, 268, 274 ЦПК України, на підставі ст. ст. 180, 184, 192, 273 Сімейного кодексу України, суд -

ухвалив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.05.2019 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 до 1/6 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів після проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде складено 06.03.2020.

Суддя: В.А. Воронюк

04.03.2020