Справа № 161/6608/18 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/607/20 Категорія: 39 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Здрилюк О.І., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11 лютого 2011 року, ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 8700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язання вказаним договором належним чином не виконав. В результаті чого, в нього, станом на 31 березня 2018 року утворилася заборгованість в сумі 15453,47 гривень, яка складається з наступного: 2613, 05 гривень - заборгованість за кредитом; 9828, 35 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1800 гривень - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 712,07 гривень - штраф (процентна складова).

Просить суд стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2020 року позов у даній справі задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 2613, 05 гривень заборгованості за кредитом № б/н від 11 лютого 2011 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 33, 71 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Зазначає, що він не погоджується з рішенням суду в частині стягнення судових витрат, в частині стягнення заборгованості рішення суду не оспорюється. Як встановлено п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю 1 та 2 груп, законні представники дітей - інвалідів і недієзатних інвалідів. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 групи загального захворювання довічно, що підтверджується копією пенсійного забезпечення. Тому, з нього не підлягають стягненню судові витрати, які понесені позивачем. Просить рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2020 року в даній справі в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь АТКБ "Приватбанк" судового збору змінити. Компенсувати АТКБ "Приватбанк" за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 33, 71 грн.

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" подав відзив на апеляційну скаргу, щодо перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою відповідача покладається на розсуд суду.

Апеляційну скаргу належить задовольнити з таких підстав.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон).

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону).

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Як встановлено з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 є інвалідом першої групи по загальному захворюванню довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.09.2016 року.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 15453, 47 грн. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.03.2020 року позов задоволено частково та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь АТКБ "Приватбанк" 2613, 05 грн. Рішення в цій частині не оскаржується і апеляційним судом не переглядається.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 33, 71 грн. Розмір стягнутих судових витрат не оспорюється, а суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач є інвалідом I групи, суд безпідставно задовольнив вимоги в частині стягнення судового збору з відповідача, який відповідно до Закону України «Про судовий збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від його сплати.

У справі допущено неправильне застосування норм ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про компенсацію АТКБ "Приватбанк" судових витрат в сумі 33, 71 грн за подання позовної заяви за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2020 року в частині стягнення судових витрат скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Судові витрати Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" за подання апеляційної скарги у розмірі 33, 71 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді