КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8409/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

15 травня 2020 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Волошиної В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва про визнання батьківства, внесення змін до актового запису, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва про визнання батьківства, внесення змін до актового запису, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення на утримання матері неповнолітньої дитини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3

Внесено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зміни до актового запису № 2604 від 26 травня 2017 року про народження ОСОБА_3 , зазначивши у графі «батько» - ОСОБА_1 , та видати нове Свідоцтво про народження.

Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання її доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку( доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 серпня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 6 686,90 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 1280,00грн..

У решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2018 року в частині відмови в позові про стягнення аліментів на утримання матері малолітньої дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку скасовано та постановлено нове судове рішення наступного змісту. Стягнуто зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тиниця Бахмацького району, Чернігівської області, громадянина України (місце проживання: с. Тиниця Бахмацького району, Чернігівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01 серпня 2017 року та до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років. Стягнуто зі ОСОБА_1 ( місце проживання: місце проживання: с. Тиниця Бахмацького району, Чернігівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп..

В іншій частині рішення залишено без змін.

У серпні 2019 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2018 року в частині вимог про визнання ОСОБА_1 батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3 за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні 12 березня 2020 року заявник ОСОБА_1 подав клопотання про призначення повторної експертизи молекулярно генетичним дослідженням встановлення біологічного батьківства.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 березня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової експертизи відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу.

Перевіривши вимоги апеляційної скарги, суддя-доповідач вважає, що скарга ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 березня 2020 року не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, виходячи з наступного:

У відповідності до вимог статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 353 ЦПК України.

У цій статті наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Так, пунктом 12 частини 1 статті 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи.

Можливість оскарження ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи пунктами 1-41 частини першої статті 353 цього Кодексу не передбачено.

Аналіз зазначеної норми дозволяє дійти висновку про те, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи не перешкоджає подальшому судовому провадженню і в реалізації фізичним особам гарантованого права на суд, оскільки відмова в задоволенні клопотання не позбавляє права осіб, які беруть участь у справі, знову заявляти клопотання з того самого питання в процесі судового розгляду, якщо при цьому немає зловживання процесуальними правами. Суд вправі при вирішенні повторного клопотання з урахуванням зміни обставин у ході розгляду справи постановити іншу ухвалу по суті заявленого клопотання.

Таким чином, дана ухвала не може бути окремим об`єктом оскарження в апеляційному порядку.

Процесуальні наслідки надходження апеляційної скарги на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду визначені у пункті 4 частини 5 статті 357 ЦПК України.

Так, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, зокрема, у випадку, якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 березня 2020 року слід повернути.

Керуючись ст..353, 357 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва про визнання батьківства, внесення змін до актового запису, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною трирічного віку повернути.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач