Провадження № 2/641/305/2020 Справа № 641/5273/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань Конюх С.М.,

представника відповідача Гедзь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовами

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» про визнання незаконним та скасування наказу Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» від 19 червня 2019 року та відшкодування моральної шкоди;

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» про визнання незаконним та скасування розпорядження Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В липні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, в якому просили: визнати незаконним та скасувати наказ державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» від 19 червня 2019 року; зобов`язати відповідача, в особі генерального директора, відновити попередні умови праці позивачів шляхом відновлення дії структури управління ДП «Завод імені В.О.Малишева» та штатного розпису, що діяли безпосередньо до внесення змін згідно наказу ДП «Завод імені В.О.Малишева» від 19 червня 2019 року № 77; стягнути з відповідача на користь позивачів компенсацію спричиненої моральної шкоди в розмірі 1000 грн кожному, а також вирішити питання про відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 6 листопада 2019 року задоволено клопотання позивачів та закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо відновлення попередніх умов праці позивачів.

В липні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ДП «Завод імені В.О.Малишева» з позовом, в якому просили: визнати незаконним та скасувати розпорядження ДП «Завод імені В.О.Малишева» в частині змін умов оплати праці позивачів та накази (розпорядження) від 2 липня 2019 року № 22 ДП «Завод імені В.О.Малишева» щодо зміни окладу позивачам; зобов`язати відповідача, в особі генерального директора, відновити попередні умови оплати праці позивачів шляхом нарахування з 9 вересня 2019 року позивачам заробітної плати виходячи з персональних окладів, що діяли для цих осіб по 8 вересня 2019 року; стягнути з відповідача на користь позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 компенсацію спричиненої моральної шкоди в розмірі 5000 грн кожному, а на користь ОСОБА_3 компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 000 грн, а також вирішити питання про відшкодування понесених позивачами судових витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року задоволено клопотання позивачів та закрито провадження у справі в частині позовних вимог про відновлення попередніх умов оплати праці позивачів шляхом нарахування позивачам з 9 вересня 2019 року заробітної плати виходячи з персональних окладів, що діяли для позивачів до 8 вересня 2019 року.

Ухвалою комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2020 року вказані справи об`єднані в одне провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилалися на те, що ОСОБА_1 згідно наказу відповідача від 28 жовтня 2015 року № 913-К з 28 жовтня 2015 року займає посаду директор комерційний ДП «Завод імені В.О.Малишева».

ОСОБА_2 згідно наказу відповідача від 30 серпня 2016 року № 938-К з 30 серпня 2016 року займає посаду заступника генерального директора з безпеки ДП «Завод імені В.О.Малишева».

ОСОБА_3 згідно наказу відповідача від 28 грудня 2015 року № 1089-К з 28 грудня 2015 року займає посаду заступника генерального директора з адміністративно-правових питань ДП «завод імені В.О.Малишева».

ОСОБА_4 згідно наказу відповідача від 16 січня 2017 року № 51-К з 16 січня 2017 року займає посаду начальника юридичного відділу ДП «Завод імені В.О.Малишева».

19 червня 2019 року генеральним директором ДП «Завод імені В.О.Малишева» видано наказ, відповідно до якого з метою оптимізації управлінських зв`язків між структурними підрозділами підприємства, до структури підприємства введено наступні посади: заступник генерального директора з комерційних питань; заступник генерального директора з загальних питань; директор з безпеки; директор з маркетингу; директор з матеріально-технічного постачання; помічник заступника генерального директора з загальних питань діловодства; помічники та радники заступника генерального директора з комерційних питань.

Зазначеним наказом підрозділи, підпорядковані Директору комерційному, Заступнику генерального директора з адміністративно-правових питань, Заступнику генерального директора з безпеки перепідпорядковані Заступнику генерального директора з комерційних питань, Заступнику генерального директора з загальних питань, Директору безпеки відповідно.

Також Наказом створено в структурі управління підприємством відділ правових відносин та претензійно-позовної роботи та скасовано всі функціональні зв`язки Заступника генерального директора з адміністративно-правових питань з усіма підрозділами.

Позивачі зазначали, що оскаржуваний наказ є незаконним та таким, що винесений з порушенням діючого законодавства, а саме: оспорюваний наказ не вносить жодних змін в організацію виробництва і праці, а замість цього направлений на усунення певних службових осіб від можливості виконання ними своїх безпосередніх обов`язків та фактично зводиться до створення повністю ідентичних посад з іншою назвою. Наказ порушує вимоги ст. 32 КЗпП України та призводить до зміни істотних умов праці позивачів, про що працівники мали бути попереджені не менше ніж за два місяці.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є членами виборного профспілкового органу, а саме ППО ВПС «Захист справедливості» працівників ДП «Завод імені В.О.Малишева», що підтверджується протоколом № 1 зборів первинної профспілкової організації ВПС «Захист справедливості» працівників від 30 травня 2017 року.

Згідно довідки ППО ВПС «Захист справедливості» працівників ДП «Завод імені В.О.Малишева» від 26 червня 2019 року № 26/6 ППО ВПС «Захист справедливості» працівників ДП «Завод імені В.О.Малишева» не надавало згоди на зміни умов трудового договору ані членів профспілки, ані членів виборних органів ППО ВПС «Захист справедливості» працівників ДП «Завод імені В.О.Малишева».

Крім цього, згідно п. 7.7 розділу 7 «Управління підприємством» Статуту ДП «Завод імені В.О.Малишева», що затверджений наказом ДК «Укроборонпром», керівник підприємства затверджує за погодженням ДК «Укроборонпром» структуру і штатний розпис підприємства. Відповідач прийняв оскаржуваний наказ без погодження із ДК «Укроборонпром».

Такими протиправними рішеннями відповідача позивачам завдана моральна шкода, яку вони оцінили в 1000 грн кожний.

Крім цього, 2 липня 2019 року відповідачем було видано розпорядження № 40 «Про скасування персонального окладу», яким у зв`язку зі зміною обсягів особливо відповідальних робіт і функціональних обов`язків працівників, керуючись структурою управління ДП «Завод імені В.О.Малишева» скасовано з 9 вересня 2019 року персональні оклади позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позивачі зазначали, що оскаржуване Розпорядження та накази від 2 липня 2019 року видані в порушення ст. 32 КЗпП України не у зв`язку із зміною в організації виробництва і праці, а у зв`язку із зміною обсягів особливо відповідальних робіт і функціональних обов`язків працівників , при цьому Розпорядження не містить визначення в чому саме полягала зміна обсягів особливо відповідальних робіт і функціональних обов`язків працівників. Не містить оскаржуване Розпорядження і посилань на факти, якими підтверджується зміна обсягів особливо відповідальних робіт, наявності в діях працівників вини в такій зміні тощо.

Оспорюване Розпорядження не вносить жодних змін в організацію виробництва і праці, а направлене на примушування позивачів звільнитися з роботи.

Позивачі є членами ППО ВПС «Захист справедливості» ДП «Завод імені В.О.Малишева». В той час, як Розпорядження та накази від 2 липня 2019 року № 40 винесені без погодження із первинною профспілковою організацією, що є порушенням ст.ст. 38, 252 КЗпП України.

Такими неправомірними діями відповідача позивачам завдано моральну шкоду, яку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оцінили в 5000 грн кожному, а ОСОБА_3 в 10 000 грн.

В судове засідання 10 березня 2020 року позивачі не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. При цьому посилався на те, що прийняття рішення про зміни в структурі управління підприємства належить виключно підприємству. Скориставшись цим правом, відповідачем винесено наказ «Про зміни в структурі управління ДП «Завод імені В.О.Малишева» від 19 червня 2019 року № 77, яким змінено структуру підприємства. При цьому позивачів не було переведено на іншу роботу, оскільки вони продовжували виконувати свої трудові обов`язки, які відповідають їх спеціальності, кваліфікації та посаді. Оскаржуваний наказ свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури підприємства і жодним чином не порушує трудові права позивачів та не впливає на коло їх обов`язків.

2 вересня 2019 року позивачів звільнено за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Крім цього, не потребує згоди профспілкового органу при винесенні рішення керівництвом про зміну в структурі управління підприємства, оскільки на підставі ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Також листом від 25 червня 2019 року ДК «Укроборонпром» погоджено структуру управління та зміни до штатного розпису підприємства.

Встановлення персональних окладів працівникам підприємства регулюється Положенням про встановлення персональних окладів окремим працівникам за виконання особливо важливих робіт. Відповідно до п. 2 Положення особлива відповідальність робіт визначається Генеральним директором або уповноваженою ним особою самостійно в кожному окремому випадку.

Пунктами 4,5,7 Положення передбачено, що рішення про встановлення персонального окладу приймається генеральним директором підприємства, а у випадку його відсутності посадовою особою, на яку покладено тимчасове виконання його обов`язків. Генеральний директор має право на власний розсуд встановлювати розмір персонального окладу в залежності від виконуваної працівником особливо важливої роботи. А тому, встановлення та скасування персонального окладу працівникам підприємства залежить від виконання працівником особливо важливої роботи та є правом, а не обов`язком роботодавця, в зв`язку з чим ст. 32 КЗпП України не підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Розпорядження від 2 липня 2019 року № 40 погоджено з головою первинної профспілкової організації ВПС «Захист справедливості» працівників ДП «Завод імені В.О.Малишева» ОСОБА_5 .

Посилаючись на вказані обставини, відповідач просив в задоволенні позову, в тому числі й в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, які, на думку представника відповідача, є похідними від основних вимог про оскарження наказу та розпорядження, відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

За змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 згідно наказу відповідача від 28 жовтня 2015 року № 913-К з 28 жовтня 2015 року займає посаду директор комерційний ДП «Завод імені В.О.Малишева».

ОСОБА_2 згідно наказу відповідача від 30 серпня 2016 року № 938-К з 30 серпня 2016 року займає посаду заступника генерального директора з безпеки ДП «Завод імені В.О.Малишева».

ОСОБА_3 згідно наказу відповідача від 28 грудня 2015 року № 1089-К з 28 грудня 2015 року займає посаду заступника генерального директора з адміністративно-правових питань ДП «завод імені В.О.Малишева».

ОСОБА_4 згідно наказу відповідача від 16 січня 2017 року № 51-К з 16 січня 2017 року займає посаду начальника юридичного відділу ДП «Завод імені В.О.Малишева».

19 червня 2019 року генеральним директором ДП «Завод імені В.О.Малишева» видано наказ, відповідно до якого з метою оптимізації управлінських зв`язків між структурними підрозділами підприємства, до структури підприємства введено наступні посади: заступник генерального директора з комерційних питань; заступник генерального директора з загальних питань; директор з безпеки; директор з маркетингу; директор з матеріально-технічного постачання; помічник заступника генерального директора з загальних питань діловодства; помічники та радники заступника генерального директора з комерційних питань.

Частинами другою, третьою статті 64 ГК України передбачено, що функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис, тобто, таке право належить виключно роботодавцю, у зв`язку з чим обговорення питання про доцільність проведення скорочення чисельності або штату працівників на підприємствах, в установах, організаціях не входить до компетенції суду.

Встановлено, що ДП «Завод імені В.О.Малишева» діє на підставі Статуту.

Відповідно до частини третьої статті 64 ГК України та положень пункту 7.7 статуту ДП «Завод імені В.О.Малишева» правом визначати організаційну структуру підприємства, встановлювати чисельність працівників та штатний розпис наділений генеральний директор підприємства, за погодженням з Концерном.

Листом від 25 червня 2019 року ДК «Укроборонпром» погоджено структуру управління та зміни до штатного розпису підприємства.

При цьому, під час розгляду справи судом не було встановлено порушення прав та інтересів позивачів прийняттям відповідачем зазначеного вище наказу, що відноситься до його виключної компетенції щодо визначення власної організаційної структури, встановлення чисельності працівників і штатного розпису.

Крім цього, не потребує згоди профспілкового органу при винесенні рішення керівництвом про зміну в структурі управління підприємства, оскільки на підставі ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Суд приходить до висновку, що не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення.

Позивачі не були звільнені внаслідок прийняття оскаржуваного наказу.

2 вересня 2019 року позивачів звільнено за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

2 липня 2019 року відповідачем було видано розпорядження № 40 «Про скасування персонального окладу», яким у зв`язку зі зміною обсягів особливо відповідальних робіт і функціональних обов`язків працівників, керуючись структурою управління ДП «Завод імені В.О.Малишева» скасовано з 9 вересня 2019 року персональні оклади позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Нарахування заробітної плати здійснювати за посадовим окладом згідно штатному розпису

Згідно із частинами першою-третьою статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Встановлення персональних окладів працівникам підприємства регулюється Положенням про встановлення персональних окладів окремим працівникам за виконання особливо важливих робіт (Додаток 3 до Колективного договору ДП «Завод імені В.О.Малишева» на 2015-2020 роки).

Відповідно до п.п. 2, 5 Положення особлива відповідальність робіт визначається Генеральним директором або уповноваженою ним особою самостійно в кожному конкретному випадку. Генеральний директор має право на власний розсуд визначати розмір посадового окладу в залежності від виконуваних працівником особливо відповідальних робіт та строк, на який він встановлюється.

Розпорядження погоджено Головою профспілкової організації ВРС «Захист справедливлості» (а.с. 14 т. 2).

Суд приходить до висновку, що Розпорядження від 2 липня 2019 року № 40 видано з дотриманням вимог чинного законодавства та Положення про встановлення персональних окладів окремим працівникам за виконання особливо важливих робіт.

Крім цього, позивачі звільнені за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за наказами від 2 вересня 2019 року.

Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні основних позовних вимог, підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» про визнання незаконним та скасування наказу Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» від 19 червня 2019 року та відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» про визнання незаконним та скасування розпорядження Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» та відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Позивач ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева», , місцезнаходження: м. Харків, вул. Плеханівська, 126.

Повний текст рішення складений 16 березня 2020 року.

Текст судового рішення доступний для ознайомлення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://wwwreyestr.gov.ua.

Суддя: О. А. Фанда