Справа № 311/311/20
Провадження № 2/311/397/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

28 січня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 , який було уточнено в редакції від 03.03.2020 року (а.с.23-24) до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка ОСОБА_3 зазначає, що 08 жовтня 2013 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №87. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також у позові ОСОБА_3 зазначає, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповаги, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Фактично сімейного життя вони не ведуть, спільне життя припинили з 31 січня 2020 року та шлюбних стосунків не підтримують. За таких обставин позивачка ОСОБА_3 вважає, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, перебування у шлюбі суперечить її інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності, тому ОСОБА_3 вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом №87 від 08 жовтня 2013 року та її прізвище позивачка просить залишити без змін.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2020 року відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 25 березня 2020 року зарито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду подано письмову заяву, в якій позивачка ОСОБА_3 висловила прохання розглянути справу без її участі. На заявлених позовних вимогах наполягає. Просить задовольнити її позов за підставами, викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити без змін « ОСОБА_7 ». Проти ухвалення по справі заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечує (а.с.28).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду відповідачем подано письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі та проти розірвання шлюбу за підставами, які викладені в уточненій позовній заяві в редакції від 03.03.2020 року, не заперечує.

Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_8 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 08 жовтня 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №87, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Від подружнього життя сторони мають малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які містяться в матеріалах справи (а.с.8,9).

Згідно Довідки за №7022 від 16.09.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 15.07.2015 року і по теперішній час (а.с.12).

Відповідно до Довідки за №9830 від 01.11.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 12.07.2014 року і по теперішній час (а.с.13).

Як вбачається з Довідки за №9829 від 01.11.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 08.07.2016 року і по теперішній час (а.с.13).

Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного, та припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим позивачка ОСОБА_3 звертається до суду з даним позовом про розірвання шлюбу.

Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, з урахуванням викладеної позивачкою позиції в уточненій позовній заяві в редакції від 03.03.2020 року, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивачки « ОСОБА_7 » залишити без змін.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем в суді не доведено.

Крім того, оскільки позивачка ОСОБА_3 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування ОСОБА_8 заявлених нею та в подальшому уточнених позовних вимог, та приймаючи до уваги визнання відповідачем ОСОБА_2 уточнених позовних вимог про розірвання шлюбу у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, та крім того, на теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_8 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 08 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 87.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу - залишити без змін « ОСОБА_7 ».

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО