ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року

м.Суми

Справа №592/3597/20

Номер провадження 22-ц/816/1633/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостика С. Г.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Сумський державний педагогічний університет імені А.С. Макаренка,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка та ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 липня 2020 року в складі судді Катрич О.М., ухваленого м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у березні 2020 року, в якому після уточнення, ОСОБА_1 , просила стягнути з відповідача на свою користь не виплачені суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.09.2018 року по 20.01.2019 року в розмірі 169 398,14 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Постановою Сумського апеляційного суду від 18.12.2019 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 24.12.2019 року, у справі № 592/14598/18 було встановлено незаконне зменшення відповідачем в період роботи на посаді доцента її заробітної плати та стягнуто на її користь 9366 грн 86 коп. ненарахованої заробітної плати за період з 04.09.2017 по 31.08.2018 року, які всупереч ст. 116 КЗпП України не були виплачені їй в день звільнення. 20.01.2020 року зазначені кошти надійшли на її картковий банківський рахунок, тобто із затримкою у 346 робочих днів. Тому просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 03.09.2018 року по 20.01.2020 року у сумі 169 398,14 грн, виходячи із середньоденного заробітку 489,59 грн, так як добровільно дану вимогу відповідач не виконує.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.09.2018 року по 20.01.2020 року у сумі 114 311 грн 48 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Стягнуто з Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що, з огляду на обставини справи, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню у розмірі 114 311,48 грн, виходячи з середньоденної заробітної плати в розмірі 330,38 грн та 346 робочих днів в періоді затримки розрахунку при звільнені, а розрахунок позивача є помилковим, враховуючи постанову Сумського апеляційного суду від 18.12.2019 року в справі № 592/14598/18 та строк зазначених вище трудових правовідносин.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині визначення розміру суми стягнення, позивач Сумський державний педагогічний університет імені А.С. Макаренка подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про стягнення з університету на користь позивача 3000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, при визначенні суми стягнення судом не було враховано принцип пропорційності, оскільки позивач звернуся до суду з даним позовом лише у 2020 році, тобто зі спливом двох років після звільнення, а вини університету у зволіканні з виплати заборгованості з заробітної плати, що встановлена постановою апеляційного суду в справі №592/14598/18, не було, тому що затримка розрахунку відбувалася через тривалий розгляд вказаної справи судом першої та апеляційної інстанції. Крім того, сума компенсації ненарахованої заробітної плати та індексації (9366,86 грн) є більше ніж у дванадцять разів меншою ніж сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (114311,48 грн).

Також, з вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просить змінити оскаржуване рішення та ухвалити нове про стягнення на її користь 169 398,14 грн.

Вказує, що надана університетом довідка про розмір середньоденного заробітку складена без урахування відповідних коригувань, які відповідач повинен був провести відповідно до постанови Сумського апеляційного суду від 18.12.2019 року у справі №592/14598/18. Зазначає, що вказаною постановою апеляційного суду встановлено, що щомісячна сума заробітку у період червня-серпня місяців 2018 року становить 8135,10 грн, виходячи з встановленого з 01.01.2018 року посадового окладу доцента за 19 тарифним розрядом в розмірі 6026,00 грн, доплати за науковий ступінь 15% від посадового окладу - 903,90 грн, доплати за вислугу років 20% від посадового окладу 1205,2 грн. Виходячи з цього, середньоденний заробіток при звільненні в 2018 році складав: 8135,10 грн х 2 міс/44 р.д. = 369,78 грн. Оскільки в 2020 році тарифна ставка доцента університету складає 7979,79 грн, то коефіцієнт підвищення розміру заробітної плати визначається наступним чином: 7979,79 грн / 6026,00 грн = 1,324. Середній заробіток за час затримки розрахунку за вказаний період складає: 489,59 грн (369,78 грн. х 1,324).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки відповідні нарахування та виплати на користь позивача на момент постановлення судом апеляційної інстанції судового рішення у справі №592/14598/18 відповідачем проведені не були, то належним способом захисту порушеного права є стягнення з університету середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача Сумський державний педагогічний університет імені А.С. Макаренка просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, вказує, що наданий університетом розмір середньоденної заробітної плати обрахований у відповідності до вимог закону, а розрахунок позивача є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 частковому задоволенню.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 з 01.09.2005 року по 31.08.2018 року перебувала у трудових відносинах з Сумським державним педагогічним університетом імені А.С. Макаренка (а.с. 13-15).

Постановою Сумського апеляційний суду від 18.12.2019 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 24.12.2019 року про виправлення описки, у справі №592/14598/18, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.09.2019 року скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення ненарахованої заробітної плати та нарахування суми індексації на заробітну плату та ухвалено у цій частині нове рішення, яким стягнуто із Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка на користь ОСОБА_1 9 366,86 грн, без урахування податків та обов`язкових платежів, у тому числі ненараховану заробітну плату за період з 04.09.2017 року по 31.08.2018 року у розмірі 9 255,70 грн і суму індексації на заробітну плату у розмірі 111,16 грн. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

20.01.2020 року зазначені кошти були виплачені ОСОБА_1 на її картковий банківський рахунок, що підтверджується випискою із особового рахунку (а.с. 11).

Період затримки розрахунку становить 346 робочих дні (з 03.09.2018 року по 20.01.2020 року).

Відповідно до наданої відповідачем довідки від 09.04.2020 року за період з червня по липень 2018 року ОСОБА_1 було отримано 4294,88 грн заробітної плати (червень 2018 року 4294,88 грн за 13 робочих днів, липень 2018 року відсутнє нарахування у зв`язку з відпусткою), середньоденна заробітна плата складає 330,38 грн (4294,88 : 13) (а.с. 29).

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За затримку розрахунку при звільненні передбачена відповідальність відповідно до ст. 117 КЗпП України, якою визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Як вбачається з довідки-розрахунку від 09.04.2020 року, наданої відповідачем, розмір середньоденної заробітної плати позивача за останні два місяці, що перебували дню звільнення, становить 330,38 грн, та вказаний розмір був прийнятий місцевим судом при визначенні суми середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Однак, як вже встановлено Сумським апеляційним судом у свої постанові від 18.12.2019 року по справі № 592/14598/18 грн (5 абзац 12 сторінки постанови) (а.с. 3 9), що в червні 2018 року ОСОБА_1 було відпрацьовано 13 днів, тому заробітна плата за це місяць повинна становити 5287,82 грн, а фактично було сплачено 4294,88 грн.

Таким чином, в наданій відповідачем довідці розмір середньоденної заробітної плати позивача за останні два місяці обрахований не вірно без урахування доплат та надбавок належних до виплати ОСОБА_1 в червні 2018 року, що встановлено вказаною постановою апеляційного суду від 18.12.2019 року, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення для даної справи.

Отже, розмір середньоденної заробітної плати позивача за останні два місяці, що передували дню звільнення позивача у серпні 2018 року з роботи, становить 406,76 грн, враховуючи, що за червень 2018 року позивачем було фактично відпрацьовано 13 робочих днів, а в липні 2018 року остання перебувала у відпустці (5287,82 грн / 13 робочих днів).

Тому, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.09.2018 року по 20.01.2020 року становитиме 140 738, 96 грн (406,76 грн х 346 днів), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів відхиляє розрахунок вказаної величини, наведений стороною позивача, оскільки він здійснений не у відповідності до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, а посилання на необхідність коригування величини заробітної плати на коефіцієнт підвищення розміру заробітної плати в університеті з 01.01.2020 року є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 на вказану дату не була працівником університету.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд при стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повинен враховувати принцип справедливості та співмірності, не ґрунтується на законі, оскільки в силу положень ст. 117 КЗпП України такі виплати проводяться до дня фактичного розрахунку, тобто дня, коли позивач мав реальну можливість користуватися та розпоряджатися своїми коштами, і така заборгованість виникла внаслідок вини відповідальних осіб університету за нарахування позивачу заробітної плати.

Посилання на тривалий час розгляду судами цивільної справи 592/14598/18 також не заслуговують на увагу, оскільки у вказаній справі вимоги позивача щодо неправильності нарахування їй заробітної плати не визнавались та оспорювались відповідачем, що призвело до тривалої судової тяганини. Вказані обставини підтверджуються також і наданням університетом довідки - розрахунку від 09.04.2020 року щодо розміру середньоденної заробітної плати під час розгляду даної справи, оскільки з повним текстом постанови Сумського апеляційного суду від 18.12.2019 року по справі №592/14598/18 відповідач був ознайомлений.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.09.2018 року по 20.01.2020 року, шляхом визначення суми стягнення 140 738,96 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи межі задоволення апеляційної скарги позивача, з Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 605,05 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Вирішуючи питання касаційного оскарження, апеляційний суд керувався висновками ЄСПЛ, який у справі «Азюковська проти України» (заява № 2693/18) який визнав неприйнятною заяву про оскарження відмови Верховного Суду переглянути рішення попередніх судів через малозначність справи, що виникла з трудових правовідносин. Суд не знайшов порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки спір стосується саме виплат у трудових правовідносинах, тому, відповідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України, апеляційний суд визнає дану справу малозначною через незначну її складність.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 липня 2020 року в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.09.2018 року по 20.01.2020 року змінити, визначивши суму стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 140 738,96 грн.

Стягнути з Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка на користь ОСОБА_1 605,05 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик