Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1060/19

04 травня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

його представника, адвоката - Романка В.М.,

представників відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до природного заповідника "Горгани" про скасування наказу про оголошення догани, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПЗ "Горгани" про скасування наказу про оголошення догани.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом №28-к від 06.05.2019 року в.о.директора ПЗ "Горгани" Петращук Я.В. оголосив йому догану. Вказав, що у наказі про порушення трудової дисципліни зазначено, що 03.05.2019 року він не виконав вимоги розпорядження №9 від 02.10.2018 року "Про посилення трудової дисципліни", яке вимагає дотримання працівниками заповідника загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливим у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими. Вважає дії в. о. директора ПЗ "Горгани" ОСОБА_4 Я ОСОБА_5 та наказ від 06.05.2019 року про оголошення йому догани неправомірними. Зазначив, що в оскаржуваному наказі не кокретизовано суть, час та обставини порушення ним етичних норм поведінки, які саме етичні норми порушено, а також якими його діями не виконано розпорядження від 02.10 2018 року "Про посилення трудової дисципліни. Крім того, ствердив, що в наказі не вказано підстави за якими його винесено. В зв"язку з цим, він вважає, що неможливо встановити в чому конкретно проявилося порушення, який проступок було вчинено, його наслідки та за що притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Також вказав, що даний наказ є тільки окремою суб`єктивною думкою в.о. директора, який упереджено та протиправним способом намагається укріпити свій авторитет в колективі та вплинути на інших працівників. Ствердив, що за діючим Положенням про ПЗ «Горгани» директор свої управлінські рішення видає у формі наказів. Однак, спірним наказом його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, за невиконання розпорядження №9 від 02.10.2018 року. Окрім того вважає, що порушено порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, так як в нього не було відібрано пояснення та належно ознайомлено з винесеним наказом. Також, відповідно до норм ст. 153 КЗпП України на роботодавця покладено обов`язок - створити умови, необхідні для нормальної роботи та забезпечити безпечні умови праці, відпочинку і протипожежні та санітарно-гігієнічні умови. Однак, на його думку в ПЗ «Горгани» не створено належних умов для роботи та поведінки працівників, про що свідчить той факт, що в. о. директора ПЗ "Горгани" ОСОБА_3 силоміць виштовхував його з кабінету та обзивав і нецензурними словами, чим застосував психічне та фізичне насильство над ним як підлеглим. Натомість в наказі в.о. директора ПЗ "Горгани" ОСОБА_3 лицемірно посилається на порушення працівником етичних норм поведінки, коли сам їх першим порушив.

Крім цього, зазначив, що в.о. директора ПЗ "Горгани" ОСОБА_3 половину всіх нарад будує на його приниженні та дискримінації перед підлеглими та створює стосовно нього напружену, ворожу, образливу та зневажливу атмосферу, усунув його від українсько-німецького проекту, який виграв заповідник «Горгани» під час його керівництва, змушує по декілька разів переписувати документацію та готувати матеріали, що не входять в його компетенцію, що є порушенням ЗУ «Про засади та протидії дискримінації в Україні» Вважає, що наказом № 28-к від 06.05.2019 року йому спричинено моральну шкоду у вигляді душевних, моральних та фізичних страждань, порушення прав в сфері трудових відносин, часткової втрати авторитету серед працівників та приниження його честі та гідності.

Просив визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов`язки директора природного заповіднцка «Горгани» №28-к від 06.05.2019 року про оголошення йому догани, зобов`язати не чинити щодо нього утисків і дотримуватись етичних норм поведінки та стягнути моральну шкоду розміром 5000 грн. і судові витрати.

26.12.2019 року ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за заявою ОСОБА_1 позовні вимоги до ПЗ "Горгани" в частині стягнення моральної шкоди з ПЗ "Горгани"залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, просив визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов"язків директора ПЗ "Горгани" Я.Петращука №28-к від 06.05.2019 року "Про оголошення догани ОСОБА_1 " та зобов`язати не чинити щодо нього утисків і дотримуватись етичних норм поведінки, а також стягнути судові витрати по справі, а саме 3000 грн. витрат на правову допомогу та 300 грн. транспортних витрат.

Аналогічну позицію висловив і його представник-адвокат Романко В.М.

Представники відповідача- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в судовому засіданні позов не визнали.

Зокрема ОСОБА_3 , вказав, що ОСОБА_1 напав на нього в кабінеті, створив конфліктну ситуацію, знехтував правилами поведінки на робочому місці.Тому догана винесена правомірно, а позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Представник ПЗ "Горгани" ОСОБА_6 .М. підтримала позицію ОСОБА_3 , крім того доповнила, що ОСОБА_1 було ознайомлено з доганою на нараді, яка відбулася 06.05.2019 року і його твердження щодо недотримання процедури її винесення є голослівними.

Просила відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 повністю.

Заслухавши позивача, його представника-адвоката Романка В.М., представників відповідача, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч.1 ст. 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час винесення спірного наказу працював на посаді начальника відділу державної охорони природного заповідника "Горгани".

Згідно наказу виконуючого обов"язків директора природного заповідника "Горгани" Я.Петращука №28-к від 06.05.2019 року позивачу ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням 03.05.2019 року розпорядження в.о.директора ОСОБА_3 від 02.10.2018 № 9 "Про посилення трудової дисципліни", а саме: недотримання ОСОБА_1 загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливим у стосунках з в.о. директора ОСОБА_3 була оголошена догана за порушення трудової дисципліни. (а.с.3)

З цього приводу судом вивчено копію розпорядження в.о.директора ОСОБА_3 від 02.10.2018 № 9 "Про посилення трудової дисципліни", з якого вбачається, що з метою виконання листа Міністерства екології та природних ресурсів України від 10.09.2018 № 5/4.1-8/9596-18 керівникам структурних підрозділів ( ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) забезпечити неухильне дотримання ними та підлеглими працівниками загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.У разі виявлення появи підлеглих працівників у робочий час на території природного заповідника «Горгани» в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи під дією психотропних препаратів негайно інформувати керівника установи в письмовій формі. Заступнику директора - головному природознавцю ОСОБА_13 та т.в.о. заступника директора з наукової роботи ОСОБА_14 негайно створити комісію по розслідування виявленого факту та притягнення винної особи до передбаченої законодавством відповідальності.(а.с.4)

Разом з тим суд констатує наступне.

Як вбачається з правил внутрішнього розпорядку для працівників природного заповідника "Горгани" від 30.05.2011 року, а саме з п.6 п.п.6.3 при притягненні до дисциплінарної відповідальності порушник має написати пояснення, а у випадку відмовлення від написання пояснення складається акт. Однак, при винесенні спірного наказу відповідачем не було дотримано вищезазначених правил. (а.с.33-35)

В судовому засіданні також встановлено, що позивач ОСОБА_1 не був ознайомлений зі змістом вказаного наказу під підпис.

Наведені обставини не спростовані представниками відповідача-ПЗ "Горгани".

Судом також вивчено положення про ПЗ "Горгани"(нова редакція) затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 22.10.2012 року №548 (у редакції наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 20.07.2016 №266) та положення про ПЗ "Горгани"(нова редакція) затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 28.08.2001 року №313 (у редакції наказу Мінекоенерго 13.11.2019 №406) (а.с.19-32,123-129)

Згідно положень ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно із ч.1 ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Суд вважає, що наказ в.о. директора ПЗ "Горгани" Петращука Я.В. №28-к від 06.05.2019 року "Про оголошення догани ОСОБА_15 Михайловичу" не відповідає вимогам трудового законодавства.

Зокрема, в наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини та дата вчинення проступку, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Проте, при винесенні даного наказу відповідачем не було дотримано вищезазначених норм закону.

Так, ст. 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту (ст. 141 КЗпП України).

Згідно трудового законодавства при накладенні дисциплінарних стягнень існує спеціальний порядок, якого роботодавець зобов"язаний дотримуватись для того, щоб застосування дисциплінарного стягнення було законним. Дотримання цих умов, з одного боку, надають право роботодавцю накласти на працівника дисциплінарне стягнення, з іншого - виступають гарантіями для працівника від порушень його прав.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов`язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення.

Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Суд оцінює критично твердження представників відповідача, проте, що підставою для накладення адміністративного стягнення стало невиконання позивачем 03.05.2019 року розпорядження в.о. директора ОСОБА_3 від 02.10.2018 № 9 "Про посилення трудової дисципліни", а саме: недотримання ОСОБА_1 загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливим у стосунках з в.о. директора ОСОБА_3 , оскільки зі змісту наказу неможливо встановити час, місце та обставини вчинення дисциплінарного проступку позивачем.

Представниками відповідача також не надано доказів того, що позивач запрошувався для надання пояснення по даному факту та чи дане питання не виносилося на збори трудового колективу чи профспілкового комітету.

Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

З аналізу зазначених норм вбачається, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни, яке виразилося у невиконанні позивачем 03.05.2019 року розпорядження в.о. директора ОСОБА_3 від 02.10.2018 № 9 "Про посилення трудової дисципліни", а саме: недотримання ОСОБА_1 загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливим у стосунках з в.о. директора ОСОБА_3 . При цьому наявність вини, як однієї з ознак порушення трудової дисципліни, є обов"язковою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Тому, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з"ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Проте, на переконання суду, обставини вчинення даного проступку ОСОБА_1 належним чином не були з"ясовані.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15.

Таким чином, в разі заперечення працівника (позивача) щодо вчинення дисциплінарного проступку, факт його вчинення (порушення трудової дисципліни та винність дій працівника) повинен бути доведений роботодавцем (відповідачем). Однак, представники відповідача в судовому засіданні факт порушення трудової дисципліни та винність позивача ОСОБА_1 так і не довели.

А ст.147 КЗпП України передбачено, що єдиною з підстав для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

У силу статей 147 - 149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків, вина працівника, наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Відповідно до Державного класифікатора управлінської документації ДК 010-98, затвердженого наказом Держстандарту України від 31.12.1998 року № 1024, наказ про накладення дисциплінарного стягнення відноситься до класу «організаційно - розпорядча документація» підкласу «документація з оцінки трудової діяльності», та має відповідати певним вимогам, а саме. Наказ має бути виконаний на бланку, на якому має бути зазначено повне найменування роботодавця, банківські реквізити, код ЄДРПОУ, адреса, телефон. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому проявилося порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали причиною для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити і нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

За своїм змістом наказ має містити описову, мотивувальну та резолютивну частини.

В описовій частині наказу зазначаються відомості про працівника, який притягується до дисциплінарної відповідальності (його посада, вид роботи, дата прийняття на роботу та інші дані з урахуванням конкретного випадку), а також обставини, які вказують на вчинення працівником дисциплінарного проступку.

У мотивувальній частині міститься обґрунтування прийнятого рішення з посиланням на акти, які обґрунтовують правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності (письмове пояснення працівника, згода профспілкового органу тощо), та акти, що підтверджують вчинення дисциплінарного правопорушення (наприклад, акт про виявлення відсутності працівника на робочому місці), а також правові посилання (законодавство, локальні нормативні акти, у тому числі посадові інструкції, правила внутрішнього трудового розпорядку, та індивідуальні акти, зокрема трудовий договір тощо).

В той же час оспорюваний наказ № 28-к від 06.05.2019 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містить фактичних та конкретних даних щодо причин накладення стягнення, загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які допустив в роботі позивач, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни. Відповідачем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудової дисципліни і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення.

Отже, на думку суду, вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, проте представником відповідача суду не надано доказів наявності шкідливих наслідків, спричинених у наслідок виявлених порушень вказаних дій з боку позивача, які повинні бути враховані при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю (службові перевірки, акти комісії), що відповідачем зроблено не було.

Суд бере до уваги й той факт, що особисті неприязні відносини, які склалися між сторонами не можуть бути підставою для винесення даного наказу, оскільки не являються порушенням трудової дисципліни. А мікроклімат в колективі повинен забезпечуватися керівником закладу, який має правильно організувати працю працівників, забезпечувати трудову дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, та поліпшувати умови їх праці та побуту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ № 28-к від 06.05.2019 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани винесено з порушенням вимог трудового законодавства, а тому, позовні вимоги позивача в частині визнання його недійсним та скасування є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Водночас, суд не може взяти до уваги твердження позивача про те, що виконуючий обов"язків директора ПЗ"Горгани" ОСОБА_4 Я.В. принижує та дискримінує його перед підлеглими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позовна вимога ОСОБА_1 про зобов"язання в. о. директора ПЗ "Горгани"Петращука Я.В. не чинити щодо нього утисків і дотримуватися етичних норм поведінки задоволенню не підлягає.

Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих стороною позивача квитанцій, витрати на правничу допомогу склали 3000 грн.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що складаються: 3000 грн. послуги адвоката, що підтверджено квитанцією про сплату грошових коштів адвокату Романку В ОСОБА_16 та 300 грн. транспортних витрат.

На підставі наведеного, ст.ст.139-140,142,147-148,149-150,152 КЗпП Українита керуючись ст.ст. 13, 77-78, 81, 141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до природного заповідника "Горгани" про скасування наказу про оголошення догани задоволити частково.

Визнати недійсним та скасувати наказ виконуючого обов"язків директора природного заповідника "Горгани" Я.Петращука №28-к від 06.05.2019 року "Про оголошення догани ОСОБА_17 Василю Михайловичу".

Стягнути із природного заповідника "Горгани" (код ЄДРПОУ-24679189, місцезнаходження юридичної особи: 78400, м. Надвірна, вул. Комарова,7, Івано-Франківської області) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,жителя АДРЕСА_1 - 3000 (три тисячі) гривень витрат на правову допомогу та 300 (триста) гривень транспортних витрат.

В решті вимог позову-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 14.05.2020 року.