Справа № 308/2450/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 - представника заявника ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, подану до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява ОСОБА_1 - представника заявника ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, подана в порядку ст. 152 ЦПК України до пред`явлення позову, а саме: позову ОСОБА_2 (про захист прав споживача (електричної енергії)) до Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" про визнання дій з нарахування вартості електричної енергії протиправними та визнання недійсними виставлених рахунків на оплату електричної енергії.

В обгрунтування заяви представник заявника зазначає, що ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

У жовтні 2019 р. працівниками ПрАТ "Закарпаттяобленерго" був демонтований (знятий) у споживача ОСОБА_2 лічильник електроенергії типу СА 4 - И699, 2001 р.в., заводський номер № НОМЕР_1 , що використовувався для обліку електричної енергії у буд. АДРЕСА_1 , та встановлений замість нього інший лічильник - № НОМЕР_2 .

Згідно з копією акта проведення експертизи лічильника СА 4 - И699, 2001 р.в., заводський номер № 3928, складеного ПрАТ "Закарпаттяобленерго" 28.10.2019 р., зазначений лічильник (що був знятий у заявника ОСОБА_2 ) є придатним, похибка лічильника в межах допустимих норм.

Разом з тим, постачальником електроенергії ТОВ "Закарпаттяенергозбут" були виставлені споживачу (заявнику) ОСОБА_2 рахунки за електроенергію на значні суми, що не підтверджуються, на думку представника заявника ОСОБА_1 , жодними показниками лічильників і визначення яких є незрозумілими.

Листами ТОВ "Закарпаттяенергозбут" від 11.12.2019 р. №001-21/1421 та ПрАТ "Закарпаттяобленерго" від 12.12.2019 р. №116-25/18259 заявника ОСОБА_2 було повідомлено про заборгованість на суми 138148,88 грн. перед ПрАТ "Закарпаттяобленерго" та 14263,30 грн. перед ТОВ "Закарпаттяенергозбут".

Споживачу ОСОБА_2 надійшли лист ПрАТ "Закарпаттяобленерго" від 12.12.2019р. №116-25/18259 та лист ТОВ "Закарпаттяенергозбут" від 11.12.2019 р. №001-251/1406 з обгрунтуванням здійснених нарахувань.

Як вказує у заяві ОСОБА_1 , враховуючи, що лічильник був опломбований і, відповідно до складеного працівниками ПрАТ "Закарпаттяобленерго" акта проведення експертизи лічильника від 28.10.2019р., є придатним, похибка лічильника в межах допустимих норм, заявникові ОСОБА_2 та його представнику не зрозумілі підстави, причини та показники яких засобів обліку чи приписи яких актів законодавства стали підставою для нарахування сум, зазначених у вищезгаданих рахунках та листах ПрАТ "Закарпаттяобленерго" та ТОВ "Закарпаттяенергозбут".

Споживач ОСОБА_2 не має заборгованості з оплати за електроенергію (поточних платежів відповідно до виставлених рахунків). Заборгованості перед ПрАТ "Закарпаттяобленерго" споживач не має.

Таким чином, як зазначено у заяві, споживач має спір з приводу безпідставно нарахованих йому сум з оплати поточних рахунків за електроенергію: 138148,88 грн. з ПрАТ "Закарпаттяобленерго" та 14263,30 грн. або 15266,70 грн. перед ТОВ "Закарпаттяенергозбут".

Крім того, у заяві зазначено, що у лютому 2020 р. споживач ОСОБА_2 отримав від ТОВ "Закарпаттяенергозбут" попередження про відключення електроенергії № 555510 від 21.02.2020р. про припинення йому на об`єкті по АДРЕСА_1 з 07.03.2020р. постачання електричної енергії повністю.

Оскільки, сума нарахованої зазначеними особами заборгованості, що не підтверджується, на думку представника заявника, даними засобів обліку, є предметом спору з ПрАТ "Закарпаттяобленерго" (яке здійснювало постачання електроенергії до 31.12.2018 р.) та з ТОВ "Закарпаттяобленерго", споживач (заявник) ОСОБА_2 допускає можливість припинення йому електропостачання з 07.03.2020 р. (або ж отримання наступного повідомлення про відключення) з підстав несплати ним спірних сум 138148,88 грн. ПрАТ "Закарпаттяобленерго" та 14 263,30 грн. або 15 266,70 грн. ТОВ "Закарпаттяенергозбут", з якими він не згоден, і має намір звернутися до суду із позовною заявою про захист прав споживача.

Ціна позову, про забезпечення якого просить заявник, складається зі 138148,88 грн., нарахованих ПрАТ "Закарпаттяобленерго", 14630,7 грн., нарахованих ТОВ "Закарпаттяенергозбут", та 50 000 грн. моральної шкоди та становить 202779 грн. 58 коп.

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 - представник заявника ОСОБА_2 , просить суд постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству "Закарпаттяобленерго" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" в особі будь-яких їх представників чи працівників здійснювати припинення електропостачання повністю або частково об`єкту споживача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), крім випадків несплати споживачем поточних рахунків за електричну енергію, до моменту постановлення судового рішення по цивільній справі про захист прав споживачів за позовом ОСОБА_2 щодо виставлених йому рахунків ПрАТ "Закарпаттяобленерго" 138148,88 грн. та 14263,30 грн. або 15 266,70 грн.

Вказана заява розглянута судом без повідомлення сторін.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. У ч. 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зі змісту ст.ст. 149-159 ЦПК України слідує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, саме лише посилання на потенційну можливість заподіяння шкоди позивачу без наведення відповідного обґрунтування ухилення відповідної особи від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Аналізуючи зміст заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, судом не встановлено, а заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме заборони Приватному акціонерному товариству "Закарпаттяобленерго" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" в особі будь-яких їх представників чи працівників здійснювати припинення електропостачання повністю або частково об`єкту споживача ОСОБА_2 може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, прийнятого за наслідками розгляду позовної заяви ОСОБА_2 про визнання дій з нарахування вартості електричної енергії протиправними та визнання недійсними виставлених рахунків на оплату електричної енергії. Також, суд не вважає доведеним зв`язок між конкретним видом запобіжного заходу і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, яким чином спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Крім того, представником заявника ОСОБА_1 при поданні заяви не враховані приписи абз. 4 п. 7.11. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, згідно з якими на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Суд зазначає, що відключення споживача від електромереж є правом електропостачальної організації у випадках, визначених нормами чинного законодавства України, і заборона відключення споживача від електромереж на майбутнє взагалі, без зазначення належної конкретизації є порушенням даного права. При цьому, споживач не позбавлений права оскаржувати до суду відключення від електромереж, якщо таке відбудеться, якщо вважатиме, що при відключенні відповідачем порушуються норми чинного законодавства в сфері електроенергетики.

Відповідно до п.7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: 1) оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи; несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи); 2) електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" правомірно, у відповідності до приписів вищезазначених правил, повідомило споживача ОСОБА_2 про припинення електропостачання.

Заявник у своїй заяві не довів відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати, позовним вимогам, не обгрунтував необхідність вжиття таких заходів та не довів, що їх не вжиття може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відсутність обгрунтованих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, у звя`зку з чим в задоволенні заявислід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 158, 258, 260, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 - представника заявника ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству "Закарпаттяобленерго" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" в особі будь-яких їх представників чи працівників здійснювати припинення електропостачання повністю або частково об`єкту споживача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), крім випадків несплати споживачем поточних рахунків за електричну енергію, до моменту постановлення судового рішення по цивільній справі про захист прав споживачів за позовом ОСОБА_2 щодо виставлених йому рахунків ПрАТ "Закарпаттяобленерго" 138148,88 грн. та 14263,30 грн. або 15 266,70 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області Н.І. Зарева