Справа № 184/1071/20
Номер провадження 2-о/184/38/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 «про встановлення факту, що має юридичне значення», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступні обставини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на дві земельні ділянки (пай), які знаходяться на території Шолохівської сільської ради Нікопольського району. Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки заявник не звернувся з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку. У зв`язку з чим просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 постійно проживав на час відкриття спадщини однією сім`єю зі своїм батьком ОСОБА_3 в період з жовтня 2017 року та до часу відкриття спадщини після його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні при винесені рішення по справі покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №634 (а.с.9). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на дві земельні ділянки (пай), які знаходяться на території Шолохівської сільської ради Нікопольського району. Після смерті батька заявник протягом встановленого законом строку не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, і офіційне місце проживання у нього з батьком зареєстровано за різними адресами. Згідно довідки №1302 від 06.06.2019 року про останнє місце проживання померлого та осіб, які проживали й були зареєстровані з ним на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 з 27.07.2012р. по 18.09.2017р. Знятий з реєстрації з 18.09.2017р. згідно рішення Орджонікідзевського міського суду (а.с.10).

Відповідно до Акту МКП «ЖИТЛКОМСЕРВІС» від 18.12.2019р. вбачається, що зі слів сусідів встановлено, що в будинку АДРЕСА_2 проживав без реєстрації з жовтня 2017 року ОСОБА_3 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 та що він вів спільне господарство з сином ОСОБА_1 та його родиною (а.с.15).

20 грудня 2019 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Чубенко І.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки заявник не звернулась з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого виконкомом Шолохівської сільської ради Нікопольського району, серії НОМЕР_1 від 05.12.1987 року, вбачається, що ОСОБА_3 є батьком заявника (а.с.8).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 27 червня 2006 року батьки заявника розірвали шлюб (а.с.20).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом №2-2639 від 25.12.2009 року вбачається, що ОСОБА_3 є спадкоємцем приватизованої земельної ділянки площею 4,8641 га, розташованої на території Шолохівської сільської ради (а.с.18).

Факт того, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала показання, згідно яких повідомила, що вона сусідка заявника. Їй відомо, що ОСОБА_1 постійно проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_3 однією сім`єю до дня смерті.

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала показання, згідно яких повідомила, що вона сусідка заявника. ОСОБА_1 дійсно постійно проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_3 до дня смерті, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Заявник заяви від відмови від спадщини не подавав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України заявник є спадкоємцем першої черги за законом, який вважається таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька, виходячи з того, що на час відкриття спадщини він постійно проживав разом з ним однією сім`єю і здійснював догляд за ним.

Також судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1 , а заявник за адресою - АДРЕСА_2 . Після розірвання шлюбу батько заявника не створював нової сім`ї та не одружувався і заявник продовжував з ним підтримувати стосунки. В подальшому, коли батько заявника захворів, то заявник в жовтні 2017 року забрав свого батька до себе і вони стали постійно з ним проживати в будинку за місцем реєстрації заявника: АДРЕСА_2 , де заявник з батьком вели спільне господарство і ОСОБА_1 здійснював за ним догляд. Сестра заявника, яка також відноситься до спадкоємців першої черги, відмовилась від оформлення спадщини, так як вважала, що він сам повинен успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Саме такі відносини були у заявника з її матір`ю до дня її смерті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою отримання свідоцтва про право на спадщину та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 «про встановлення факту, що має юридичне значення» - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю разом зі своїм батьком ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_2 в період з жовтня 2017 року та до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено - 30 вересня 2020 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш