Справа №: 397/1539/19
провадження №: 2/398/520/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"28" квітня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого - судді Крімченко С.А.,

за участю секретаря - Кулікової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 13.12.2011 року відділом ДРАЦС Олександрійського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №91, оскільки на даний час шлюбні відносини вони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають.Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу через органи РАЦС.

Сторони в судове засідання не з`явились, натомість через канцелярію суду сторони надали заяви, відповідно до яких просять розглянути справу за їх відсутності по суті вимог, при цьому позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а відповідач в своїй заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу, строк на примирення не потрібен, майнового спору немає.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 13.12.2011 року відділом ДРАЦС Олександрійського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №91 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Згідно позовної заяви сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, спір з приводу поділу майна, що є їх спільною сумісною власністю, відсутній.

Відносини між подружжям не склалися, шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сторони дійшли висновку про неможливість подальшого спільного проживання, про що свідчать їх заяви на адресу суду.

Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, наполягають на розірванні шлюбу. Примирення між ними не досягнуто, строк на примирення не потрібен. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають, спір з приводу поділу майна відсутній.

Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами ст. 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу.

Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Судові витрати залишити по фактично понесеним, оскільки позивач не наполягає на їх стягненні.

Керуючись наведеним та ст. 112 СК України, ст.ст. 200, 206, 264, 265, 280 - 282, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13.12.2011 року відділом ДРАЦС Олександрійського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №91, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , - розірвати.

Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Суддя С.А.Крімченко