Справа № 567/88/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Войтко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно звернулася ОСОБА_1 .

Свою заяву мотивує тим, що її бабі ОСОБА_2 , належав садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , який був побудований у 1920 році та відносився до типу суспільної групи колгоспний двір. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га., призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель та споруд.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і на день своєї смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , одна. Спадкоємцем після її смерті був її батько ОСОБА_3 , який прийняв спадщину шляхом вступу в фактичне управління спадковим майном.

Вказуючи, що ОСОБА_3 не було виготовлено технічного паспорта та свідоцтва про право власності на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та не було зареєстровано за собою право власності на дане будинковолодіння, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належний чоловікові садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане будинковолодіння, просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 27.01.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 25.02.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали заяву, якій вказали, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять справу розглядати без їх участі, а позов задовольнити.

Представник Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засідання не з`явився, подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про права власності на нерухоме майно доведений і підлягає задоволенню з таких підстав.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8)

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9)

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05.07.2019 було встановлено той факт, що ОСОБА_1 було прийнято спадщину після смерті батька - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 (а.с.10)

Згідно технічного паспорта від 12.03.2018, садибний житловий будинок всього загальною площею 57,3 кв.м., льох 24,7 кв.м. (а.с.11-16)

З повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17)

Згідно довідки Верхівської сільської Ради № 192 від 10.05.2019 на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і проживав разом зі своєю дружиною та матір`ю позивача - ОСОБА_4 , 1920 року народження, дочкою та рідною сестрою позивача - ОСОБА_5 , 1958 року народження та із позивачем, його дочкою - ОСОБА_1 , 1952 року народження. (а.с.18)

Згідно довідки № 204 від 16.05.2019, виданої Верхівською сільською радою ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала одна в даному будинку. (а.с.19)

ОСОБА_2 , на праві власності належав садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , який був побудований у 1920 році та належав до типу суспільної групи - колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_2 . Вказані обставини підтверджуються Витягом з погосподарської книги № 4 Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області № 376 від 05.09.2019 (особовий рахунок № НОМЕР_4 ). (а.с.20)

Відповідно до виписки з погосподарської книги виданої Верхівською сільською радою 05.09.2019 №379, особовий рахунок № НОМЕР_5 будинок АДРЕСА_1 рахується закинутим об`єктом, власник невстановлений. (а.с.23)

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 встановлено, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками вказані ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 (а.с.27)

Постановою приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Бернацької І. М. № 843/02-31 від 26.12.2019 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. (а.с.29)

Докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою позивача.

У відповідності до ч. 4 cт. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У відповідності до ч. 1 cт. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття справа власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 cт. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 cт. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УPCP 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP", Вказівками по веденню негосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року №1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у негосподарські книги місцевих Рад.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

У відповідності до cт. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно cт. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до cт. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, враховуючи, що згідно норм ст.1258, 1261 ЦК України позивач прийняла спадщину за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до ст. 1261 ЦКУ спадкоємцями першої черги після смерті батька було троє спадкоємців: дружина померлого ОСОБА_4 , його дочка - ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 , тому за нею слід визнати право власності на 1/3 садибного житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, на підставі ст. 25 п. 4, 328, 346 ч.1 п. 11, 1216, 1217, 1218, ч.2 ст.1223, 1233, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 142, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області (місцезнаходження: с.Верхів, вул.Центральна, буд.20 Острозький район Рівненська область, ) про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.