РІШЕННЯ

Іменем України

22.04.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузя В.Я.

з участю секретаря Янковської С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за перевищення договірної величини , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за перевищення договірної величини у розмірі 21509, 49 гривень.

В обгрунтування позову посилається на те, що 24.04.2017 р. між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії № 54918.

За умовами Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку « 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно із Додатком № 1 до Договору «Обсяги споживання електричної енергії», відповідачу на березень 2018р. встановлена величина споживання електричної енергії становила 1 тис. кВт. год.

Листом № 31-00149 від 14.02.2018р споживачу погоджена величина споживання електричної енергії на : лютий -5 тис. кВт.год, березень-5 тис. кВт.год, квітень-5 тис. кВт.год.

Разом з тим, згідно з даними акту про використану електричну енергію, фактичний обсяг споживання електричної енергії за березень 2018 року становив 15 010 кВт. год, відтак договірну величину споживання електричної енергії перевищено на 10 010 кВт.год;

Листом від 26.03.2018 р. № 31-00264, відповідача повідомлено про перевищення договірної величини споживання електричної енергії та скеровано рахунок № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , за перевищення договірної величини споживання за березень 2018 року.

Відповідно до п. 4.2.2. договору за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та потужності згідно із вимогами розділу 5 цього Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

В порушення вказаних умов, відповідач не здійснив оплати заборгованості за понаддоговірне споживання електроенергії. Відтак, просить позов задовольнити.

Представник позивача в чергове судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не подав.

Відповідач в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на свій письмовий відзив, згідно якого стверджує, що відповідно до п.2.1 договору про постачання електричної енергії №54918, сторони погодили, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Постачальник та Споживач зобов`язується керуватися чинним законодавством України та ПРРЕЕ. У випадку зміни чинного законодавства України, зокрема нормативно- правових актів, які регулюють правовідносини між сторонами, сторони зобов`язуються керуватися вимогами цих нормативно-правових актів з дня набрання ними чинності незалежно від внесення змін до цього Договору.

Закон України «Про електроенергетику» втратив чинність на підставі Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIH, а «Правила користування електричною енергією» затверджені установою Національної комісії з питань регулювання енергетики України від 31.07.1996року втратили чинність на підставі Постанови Іаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики "в комунальних послуг № 312 від 14.03.2018року. Новим Законом України Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017року та Постановою - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики в комунальних послуг № 312 від 14.03.2018року не передбачена відповідальність за перевищення договірних величин споживання електричної енергії. ПрАТ «Львівобленерго» згідно п.2.1 договору про постачання електричної енергії зобов`язаний керуватись вимогами цих нормативно- правових актів з дня набрання ними чинності незалежно від внесення змін до цього Договору, а тому ПрАТ «Львівобленерго» не мало права виставляти рахунок за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у кратному розмірі.

В чергове судове засідання відповідач не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити у задоволенні позову.

Не погоджуючись із відзивом відповідача, представник позивача подав свої заперечення, згідно яких просить звернути увагу суду на те, що Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017року набрав чинності 17.06.2017року.

Відповідно до п.22 Розділу XVII цього Закону, нормативно-правові акти, прийняті на виконання Закону України "Про електроенергетику", діють до набрання чинності нормативно-правовими актами, затвердженими на виконання цього Закону.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018р, визнано такою, що втратила чинність постанову Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією» (із змінами) та затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі-ПРРЕЕ), які набрали чинності 19.04.2018р.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, Правила користування електричною енергією діяли у редакції постанови НКРЕКП від 17.10.2005р.

Відповідно до п.п. 2 п. 10.2. Розділу 10 ПКЕЕ: споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення ПКЕЕ та умов договору.

Згідно з умовами договору про постачання електричної енергії, укладеного між ПрАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_1 за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 цього Договору, Споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої електроенергії та договірних величин.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 24.04.2017 р. між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії № 54918.

За умовами Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку « 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно із Додатком № 1 до Договору «Обсяги споживання електричної енергії», відповідачу на березень 2018р. встановлена величина споживання електричної енергії 1 тис. кВт. год.

Листом № 31-00149 від 14.02.2018р споживачу погоджена величина споживання електричної енергії на : лютий -5 тис. кВт.год; березень-5 тис. кВт.год; квітень-5 тис. кВт.год.

Разом з тим, згідно з даними акту про використану електричну енергію, фактичний обсяг споживання електричної енергії за березень 2018 року становив 15 010 кВт. год, відтак договірну величину споживання електричної енергії перевищено на 10 010 кВт.год;

Листом від 26.03.2018 р. № 31-00264, відповідача повідомлено про перевищення договірної величини споживання електричної енергії та скеровано рахунок № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , за перевищення договірної величини споживання за березень 2018 року.

Відповідно до п. 4.2.2. договору, за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та потужності згідно із вимогами розділу 5 цього Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Сторонами не заперечується обсяг використаної позивачем за березень та лютий електроенергії, позивачем оспорюється лише право відповідача нараховувати подвійний тариф за вказаний період на обєм спожитої електричної енергії понад 3000 кВт*год.

Відповідно до Постанови «Про затвердження Правил користування електричною енергію» від 31.07.1996 № 28, встановлено такі визначення наступних понять:

-гранична величина споживання електричної потужності - максимальна величина сумарного споживання електричної потужності в години максимального навантаження Об`єднаної енергетичної системи України, яка визначається для споживачів постачальником електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до порядку, встановленого чинними нормативно-правовими актами та договором;

-договірна величина споживання електричної енергії - узгоджена в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем величина обсягу електричної енергії на відповідний розрахунковий період;

-договірна потужність - узгоджена із споживачем на розрахунковий період відповідно до нормативних актів та зазначена у договорі гранична величина сумарної споживаної електричної потужності в періоди максимального навантаження енергосистеми, яка встановлюється для об`єкта споживача з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000 кВт·год і більше;

-дозволена потужність - максимальна величина потужності, яку електропередавальна організація дозволила споживачу для одночасного використання (одночасного ввімкнення струмоприймачів) за кожним об`єктом споживача на підставі нормативно-технічних документів відповідно до умов договору;

Відповідно до п.6.14.Постанови, перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії. Період підбиття підсумків розрахункового періоду та повідомлення споживача про їх результати розпочинається з 3 робочого дня і має не перевищувати 10 робочих днів від останнього дня періоду для здійснення споживачем остаточного розрахунку.

Відповідно до п.6.16. Постанови ,обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідного законодавства України та договору. Визначені відповідно до законодавства України вартість різниці між обсягом фактично спожитої величини і обсягом договірної величини електричної енергії, а також вартість різниці між найбільшою величиною споживаної електричної потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду в години контролю максимуму навантаження, та договірною граничною величиною електричної потужності зараховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Однак, 11.06.2017 набув чинності Закон України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до пункту 23 Розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, було визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про електроенергетику", крім: визначення термінів "енергогенеруючі компанії", "енергопостачальники", "оптовий ринок електричної енергії України", "учасники оптового ринку електричної енергії України", "граничні показники", "поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії", "алгоритм оптового ринку електричної енергії", "оптове постачання електричної енергії", "уповноважений банк", передбачених статтею 1, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії; статті 9, яка втрачає чинність через 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом; абзаців першого і другого частини другої статті 12, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії; статей 15, 15 1, 17, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії.

Таким чином, з 11.06.2017 чинне законодавство не передбачає відповідальності за порушення договірних величин споживання електричної енергії та не визначає її розміру.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп99 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)", за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до п.2.1.2 Договору, у випадку зміни чинного законодавства, зокрема нормативно - правових актів, що регулюють правовідносини, що виникають з приводу постачання електричної енергії та стосуються предмету цьго договору, застосовуються положення цих нормативно - правових актів, що мають перевагу над положеннями цього Договору. Сторони зобов"язуються керуватись вимогами цих нормативно - правових актів з дня набрання ними чинності незалежно від внесення змін до Договору.

Факт перевищення відповідачем договірних величин споживання електроенергії мав місце у березні 2018 року, тобто після вищевказаних змін у законодавстві.

Також, 11.06.2018 року втратила чинність Постанова Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією» на підставі набрання чинності Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312.

Пункт 3.2.6 Постанови № 312 від 14.03.2018 передбачає істотні умови договору постачання електричної енергії, серед яких відсутнє поняття «договірна величина» та відповідальність за перевищення договірних величин.

Отже, при виконанні Договору сторони повинні враховувати положення саме чинного законодавства, яке, як з"ясовано судом, не встановлює розміру відповідальності за перевищення договірних величин споживання електричної енергії. Сторони Договору повинні при виконанні Договору узгоджувати свою поведінку з урахуванням положень саме чинного законодавства, яке не передбачає відповідальності за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

З врахуванням вищенаведеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та узгодженості, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за перевищення договірної величини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ПАТ «Львівобленерго», юридична адреса: м. Львів, вул. Козельницька, 3;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В. Кузь