ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

16 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 624/876/19

провадження № 22-ц/818/2930/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Маміної О.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря судового засідання : Прокопчук І.В.,

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ,

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРА»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРА» про розірвання договору оренди землі,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРА», в особі директора Дорошенко Олега Івановича, на заочне рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 17 січня 2020 року, ухвалене суддею Куст М.М., в залі суді в смт. Кегичівка,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позову посилається на те, що в його власності знаходиться земельна ділянка, яка знаходиться на території Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, кадастровий номер :01:000:0243, яка належить йому згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯМ №841848, яка отримана ним в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 липня 2010 року, зареєстровано за №1081 приватним нотаріусом Кегичівського районного нотаріального округу Харківської області Удовиченко С.О. ВТМ №352500. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року по справі №820/6351/16, скасовано державну реєстрацію Договору оренди укладеного між позивачем та СТОВ «Надія», оскільки між ОСОБА_2 та ТОВ «Вера» укладено договір оренди землі №25/25-11-10 від 01 квітня 2009 року, що зареєстрований у регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 25 листопада 2010 року №74 строком на 10 років. Після чого ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Вера» з проханням надати копію договору оренди землі №25/25-11-10 від 01 квітня 2009 року. Копію договору оренди було надано в серпні 2019 року, відповідно до якої між ОСОБА_2 та ТОВ «Вера» укладено договір оренди землі №25/25-11-10 від 01 квітня 2009 року, що зареєстрований у регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 25 листопада 2010 року №74 строком на 10 років. Згідно п. 38 договору оренди землі №25/25-11-10 від 01 квітня 2009 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, є підставою для зміни умов або розірвання договору. Користуючись своїм правом, як власника, та умовами договору, ОСОБА_1 , повідомив, що не має наміру продовжувати дію договору оренди, оскільки має намір самостійно обробляти земельну ділянку та просив повернути її в стані придатному для використання, оскільки його не влаштовує ні орендна плата, ні форма і строки її виплати, а також умови про заключення договору. В зв`язку зі змінами на ринку орендних платежів орендна плата, яку сплачує ТОВ «Вера», не задовольняє його потреби та потреби його родини і відповідно не є доходом в розумінні цілей ринку, тобто не є конкурентоспроможною на ринку оренди. Сам ринок оренди землі та і принципи ринкових відносин склалися для отримання прибутку, як власником так і орендарем.

У зв`язку із чим просить розірвати договір оренди земельної ділянки №25/25-11-10 від 01 квітня 2009 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Вера», що зареєстрований у регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» вчинено запис від 25 листопада 2010 року за №74 строком на 10 років, в зв`язку з переходом права власності на землю.

Заочним рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 17 січня 2020 року позов ОСОБА_2 , задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки №25/25-11-10 від 01 квітня 2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Вера», що зареєстрований у регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» вчинено запис від 25 листопада 2010 року за №74 строком на 10 років в зв`язку з переходом права власності на землю до ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «ВЕРА», в особі директора Дорошенко О.І. просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким закрити провадження у справі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції приймаючи рішення про проведення розгляду справи в заочному порядку помилково виходи в з того, що відповідач мав можливість приймати участь у судовому засідання. Посилається на те, що суд не враховав заяву представника відповідача про перенесення судового розгляду, чим позбавив відповідача права надавати суду докази. Вказує, що судом не було враховано, що за даним позовом вже розглядалася справа в Сахновщинському районному суді Харківської області, де в якості позивача виступає ТОВ «ВЕРА». Також вказує, що позивачем вже було укладено новий договір оренди, не розірвавши попередній, та щодо цієї обставини вже було вирішено справу в Харківському адміністративному суді. Також вказує, що позивач не звертався до відповідача із заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки, що по суті свідчить про відсутність спірних відносин між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, кадастровий номер :01:000:0243 та належить йому згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯМ №841848, яка отримана ним в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 липня 2010 року, зареєстровано за №1081 приватним нотаріусом Кегичівського районного нотаріального округу Харківської області Удовиченко С.О. ВТМ №352500.(а.с.10).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року по справі №820/6351/16, скасовано державну реєстрацію Договору оренди укладеного між позивачем та СТОВ «Надія», оскільки між ОСОБА_2 та ТОВ «Вера» укладено договір оренди землі №25/25-11-10 від 01 квітня 2009 року, що зареєстрований у регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 25 листопада 2010 року №74 строком на 10 років.(а.с.14).

01 квітня 2009 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Вера» укладено договір оренди землі №25/25-11-10, що зареєстрований у регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 25 листопада 2010 року №74, згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Вовківської сільської ради Кегичівського району Харківської області. (а.с.11-12).

Відповідно до договору в оренду надається земельна ділянка на підставі державного акту ІІІ-ХР №05919, номер земельної ділянки НОМЕР_1 , загальною площею 4,53 га.

Відповідно до частини першої статті 317, частини першої статті 319 ЦК України власнику належить, зокрема, право на власний розсуд розпоряджатися своїм майном.

Цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Договір оренди укладається у письмовій формі та набирає чинності після його державної реєстрації (частина перша статті 14, стаття 18 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно з частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

Відповідно до статті 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 651 ЦК України).

За загальними приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення ( ч.1.ст. 1225 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 32 Закону перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Отже, спадкоємець земельної ділянки набуває права орендодавця (зокрема право на отримання орендної плати) із моменту відкриття спадщини.

Спірним договором передбачена умова про те, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи є підставою для зміни умов або припинення договору, зокрема відповідно до п. 38 Договору оренди земельної ділянки, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Згідно з ч. 1 ст. 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди щодо такої земельної ділянки.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що після настання такого юридичного факту, як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до ОСОБА_1 , останній має право реалізовувати своє право передбачене п.38 та розірвати договір.

Посилання апелянта на те, що позивач не звертався до відповідача із заявою про розірвання договору спростовуються матеріалами справи, оскільки на аркуші 8 містися копія заяви ОСОБА_1 , в якій він просить не обробляти належну йому земельну ділянку та повернути в його користування.

Доводи апелянта про те, що в за даним позовом вже розглядалася справа в Сахновщинському районному суді Харківської області, де в якості позивача виступає ТОВ «ВЕРА» не приймаються колегією суддів, оскільки з ухвали Сахновщинскього районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року вбачається, що ТОВ «Вера» звернулося до ОСОБА_1 із позовом про стягнення збитків у виді упущеної вигоди.(а.с 99)

Доводи апелянта про те, що позивачем вже було укладено новий договір оренди, не розірвавши попередній, та щодо цієї обставини вже було вирішено справу в Харківському адміністративному суді висновків суду не спростовують оскільки справи мають різні предмет та підстави.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРА», в особі директора Дорошенко Олега Івановича залишити без задоволення.

Заочне рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 17 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді О.В. Маміна

С.С. Кругова