ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4834/20 Справа № 2-120/2010 Суддя у 1-й інстанції - Чумак Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

30 квітня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зубакової В.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник Кравцова Ольга Олександрівна , на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2010 року визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв за довіреністю Болотін Андрій Євгенович . Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Виконком Центрально-Міської районної у місті ради як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди закрито в зв`язку з укладенням мирової угоди.

13 березня 2020 року відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник Кравцова Ольга Олександрівна , на зазначену ухвалу подала до суду апеляційної інстанції копію апеляційної скарги від 02 березня 2020 року з додатками, яка подана нею до суду першої інстанції 02 березня 2020 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2020 року витребувано з Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області справу № 2-120/2010.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2020 року матеріали по апеляційній скарзі відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник Кравцова Ольга Олександрівна , на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2010 року повернуто до Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-120/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Виконком Центрально-Міської районної у місті ради як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди на підставі рішення Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2010 року, відповідно до якого провадження у справі закрито у зв`язку з укладенням мирової угоди.

Справа з Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду надійшла 28 квітня 2020 року.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник Кравцова Ольга Олександрівна , також просить поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційне провадження за якою не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п.13 ч. 1 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII, судові рішення, ухвалені судами першої інстранції до набрання чинності цією редакцією Кодеку, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами на судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до 15 грудня 2017 року, судом апеляційної інстанції перевіряється дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, строків на апеляційне оскарження встановлених ЦПК України, в редакції до набрання чинності Закону № 2147-VIII, тобто до 15 грудня 2017 року.

Апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки, згідно ст. 297 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або, якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, залишається без руху.

Згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

При цьому, представництво у цивільному процесі - це правовідносини, в силу яких представник здійснює процесуальні дії від імені та в інтересах особи, яка бере участь у справі з метою захисту її прав.

За змістом ст.ст. 38,44 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, сторона може брати участь у цивільній справі особисто або через свого представника, який може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має вчиняти ця особа.

Із системного аналізу та тлумачення положень статті 237 ЦК України та статей 38,44 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, випливає, що надане процесуальним законом право особі брати участь у справі через представника, передбачає вчинення представником від імені та виключно в інтересах особи певних юридичних дій, що позбавляє сторону або третю особу необхідності їх вчинення самостійно. Представляючи інтереси особи, представник не вчиняє будь-які дії в своїх інтересах, та відповідно, жодні рішення суду не стосуються його особистих прав та обов`язків.

Не погодившись із ухвалою суду, відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник Кравцова А.О. , звернулась з апеляційною скаргою, яку подала 02.03.2020 року, тобто з пропуском процесуального строку встановленого ч.1 ст. 294 ЦПК України більш ніж на десять років.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник Кравцова Ольга Олександрівна , також просить поновити пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги, з посиланням на те, що ОСОБА_1 у судовому засіданні 05.02.2010 року не була присутня і не могла надавати фактично ніяких текстів мирових угод ні в усній, ні в письмовій формі. Зазначає, що без волевиявлення особи був здійснений правочин. Вказує, що ухвала буда прийнята в присутності «фейкового» адвоката, якому ОСОБА_1 не надавала повноважень укладати мирову угоду, довіреність якому ніколи не надавала.

Про існування оскаржуваної ухвали суду вона дізналась лише 25.02.2020 року, оскільки випадково знайшла у реєстрі сайту «Судова влада». ОСОБА_1 ухвалу не отримувала та не знала про її існування.

Проте, матеріали справи відновленого судового провадження містять ухвалу від 05 лютого 2010 року в якій зазначено, що в судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 Болотін А.Є. , який діяв в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності та розписку її представника Болотіна А.Є. про отримання копії ухвали суду від 05.02.2010 року про затвердження мирової угоди, датовану 26.03.2010 року.

Відповідно до положень ст. ст.26,38,44,76 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, відповідачка ОСОБА_1 скористалась своїм правом на участь у справі через представника Болотіна А.Є. , який діяв від її імені та в її інтересах, та доказів на спростування зазначеного вона не надала.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для зазначення інших поважних причин які перешкоджали особі оскаржити рішення суду протягом тривалого строку (більше року) та надання доказів на підтвердження поважності цих причин.

Керуючись ч. 3 ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник Кравцова Ольга Олександрівна , на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2010 року залишити без руху для зазначення інших поважних підстав пропуску процесуального строку та надання доказів поважності причин пропуску процесуального строку, для чого надати строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Попередити особу, яка подає апеляційну скаргу, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження, і апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: