Ухвала

12 березня 2020 року

м. Київ

справа № 334/3210/18

провадження № 61-1971ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2019 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», за участю третьої особи - первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України в товаристві з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліку.

Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно було надати документ, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 5 174,11 грн.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що копію постанови суду апеляційної інстанції особа, яка подала касаційну скаргу, отримала 30 грудня 2019 року, та подала скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із клопотанням про розстрочення (відстрочення) сплати судового збору.

Зазначене клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою.

Із наведених ОСОБА_1 доводів та наданих ним доказів, вбачаються підстави для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі з метою забезпечення права заявника на доступ до суду та у зв`язку з наявністю підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги).

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 136, 389, 390, 394, 395 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги),

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк касаційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2019 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2019 року.

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочення (відстрочення) сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання касаційної скарги в сумі 5 174,11 грн до закінчення касаційного провадження.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Запоріжжя справу № 334/3210/18 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», за участю третьої особи - первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України в товаристві з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 квітня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв