Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2020 Справа №607/7741/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

присяжних Левицького П.Р.,

Зелінського В.М.

за участю секретаря Мотиль Б.І.

прокурора Воловник М.В.

представника психіатричного закладу, лікаря-психіатра Гач М.П.

особи, яка підлягає примусовій госпіталізації ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку , -

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради звернувся в суд із заявою про госпіталізацію гр. ОСОБА_1 в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, ОСОБА_3 заяву підтримала і пояснила, що гр. ОСОБА_1 страждає натяжкий психічний розлад, внаслідок чого не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію в психіатричний стаціонар.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, вважає, що подана заява лікаря психіатра не підлягає до задоволення. Суду пояснив, що працював у Польщі на заробітках, де його переслідували невідомі особи та читали його думки. Вважає себе психічно здоровим, заперечив із свого боку погрози щодо заподіяння своїй дружині та дочці тілесних ушкоджень.

Прокурор заяву про госпіталізацію гр. ОСОБА_1 у примусовому порядку в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради без його згоди підтримала, висловивши думку про доцільність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вважає, що її чоловіка ОСОБА_1 слід госпіталізувати у примусовому порядку в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, оскільки його поведінка є небезпечною для оточуючих. Крім цього, пояснила, що в даний час він змінився у поведінці, після повернення із-за кордону, почав конфліктувати з оточуючими, погрожував їй та дочці заподіянням тілесних ушкоджень та розправою, не спокійний в поведінці, виганяв рідних з хати, з приводу чого вона зверталась до органів поліції.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Гайок Бережанського району Тернопільської області, поступив на стаціонарне лікування в умови КПН «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР 08.05.2020 р. о 14:45 год. по направленні районного психіатра в супроводі дружини та родичів. Діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради від 08.05.2020 року, ОСОБА_1 в свідомості, орієнтований в повному об`ємі, доступний мовному контакту. Мислення непослідовне, паралогічне, із наявністю маячних ідей. Пацієнт насторожений, підозрілий. Розлади сприймання заперечує. Настрій знижений. Критика хвороблива. Перебуваючи у відділенні відразу після поступлення у пацієнта відмічалось виражене психомоторне збудження, при якому поривався бігти до вхідних дверей, словесно погрожував персоналу, не виконував інструкцій, не реагував на зауваження. З метою введення седативного препарату пацієнта було тимчасово утримано в межах ліжка, про що заповнено протокол фіксації.

Комісія прийшла до висновку, що пацієнт ОСОБА_1 потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди у зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок якого вчиняє і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для оточуючих та суттєве погіршення стану здоров`я в разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих; або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров`я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Так, у ст.5 Конвенції встановлено, які вимоги повинні бути дотримані, при затриманні особи, як душевнохворої, а саме: необхідно довести стан психічного розладу; розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Суд оцінивши та дослідивши докази, а також заслухавши пояснення сторін у судовому засіданні, вважає, що слід госпіталізуватиОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Гайок Бережанського району Тернопільської області, без його усвідомленої згоди на стаціонарне лікування до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради. При цьому, суд виходить із того, що на даний час ОСОБА_1 страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу, що підтверджено наведеними доказами, внаслідок чого вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе чи оточуючих. При цьому, у випадку ненадання такої допомоги в умовах стаціонару ОСОБА_4 без його усвідомленої згоди, це негативно вплине на його стан психічного здоров`я в подальшому, що може зумовити негативні наслідки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 13, 82, 263, 265, 339-342 ЦПК України, ст.13-16 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Гайок Бережанського району Тернопільської області, у примусовому порядку в Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради для надання відповідної психіатричної допомоги в умовах стаціонарного лікування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15 травня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан

ПРИСЯЖНІ П.Р. ЛЕВИЦЬКИЙ

В.М.ЗЕЛІНСЬКИЙ