СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4373/20

пр. № 2/759/3373/20

18 серпня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовними вимогами Моторно (транспортне) страхове бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування завданої майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2020 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди у розмірі 10644 грн 40 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 2102 грн 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 29.10.2017 трапилася ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 в результаті якої пасажир «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 було отримано травми, внаслідок яких потерпілий тимчасово втратив працездатність, а відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2018. відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності у зв`язку МТСБУ сплатив на користь потерпілої особи страхове відшкодування у розмірі 10644 грн 40 коп. на підставі чого у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 50).

Відповідно до ст. 274 ЦПК України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Заявлена позивачем до стягнення сума складає 10644 грн 40 коп., що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України.

Відповідачем по справі надіслано відзив на позовну заяву, яка надійшла до суду 10.04.2020 в якому він не визнає позовні вимоги, заперечує проти задоволення цього позову та вважає, що цей позов не може бути задоволений, оскільки обставини справи не відповідають дійсності на підтвердження чого надав відповідні докази (а.с. 54-57).

Позивач по справі у строк зазначений в ухвалі від 11.03.2020 з дня отримання відзиву, до початку розгляду справи по суті, не підготував відповідь на відзив, а тому за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 29.10.2017 приблизно о 21 год. 47 хв. в м. Києві по вулиці Саксаганського, 115-А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості, не переконався у безпечності об`їзду перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити і не вжив заходів для зменшення швидкості руху в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 що спричинило пошкодження обох транспортних засобів, чим ОСОБА_1 , порушив пункт 12.1, 12.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2018 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ст. 124 КУпАП та провадження в справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку із закінченням строків (а.с. 7, 8).

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

27.11.2017 до Моторного (транспортне) страхового бюро України звернулася ОСОБА_4 із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної пасажиру авто «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29.10.2017 на вул. Саксаганського ум. Києві (а.с. 9).

Для підтвердження завданої шкоди ОСОБА_4 надала довідку проходження лікування в КМКЛ 39, копії висновків чергового лікаря після надходження потерпілої до КМКЛ 39, викопіювання відомостей із історії хвороби, копії рентгенологічних та інших досліджень, копія листа непрацездатності, копія дозволу дійсного до 31.12.2017 про надання медичної допомоги з видачею листа непрацездатності, копію квитанції на суму 7530 грн 82 коп. (а.с. 11-37).

МТСБУ на підставі наказу від 28.11.2018 №10872, довідки №1 від 20.11.2018 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_4 та платіжного доручення №1014266 від 29.11.2018 було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 10644 грн 40 коп. (а.с. 41-43).

06.09.2019 позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про відшкодування завданої шкоди внаслідок отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень під час ДТП, яке мало місце 27.10.2007 за участю автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 44, 45).

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 20.11.2017 під ДТП яке трапилося 29.10.2017 о 21 год. 47 хв. водій транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив п.п.12.1., 12.3. ПДР України, в результаті чого автомобіль «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 57).

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.12.3. ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Зазначені пункти не передбачають винну особи, за вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до завдання тілесних ушкоджень, крім цього у згаданому протоколі були відсутні відомості про потерпілих осіб.

23.01.2018 учасник ДТП ОСОБА_5 написала розписку про те, що неї відсутні претензії до ОСОБА_1 , яким було здійснено ремонт автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 58).

Так із матеріалів справи вбачається, що МТСБУ надіслав відповідачеві листа від 29.11.2018 №3.1-05/37089 в якому було зазначено, що в результаті ДТП від 29.10.2017 було пошкоджено транспортний засіб марки «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого власник зазнав матеріальної шкоди, тому керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди та здійснило регламенту виплату потерпілому, а тому було запропоновано компенсувати у добровільному порядку МТСБУ зазначені витрати (а.с. 60).

У вказаному листі не згадувалося ні про потерпілого ОСОБА_6 , ні про потерпілу ОСОБА_4 , на чию користь МТСБУ сплатило 10644 грн 40 коп. згідно з платіжним дорученням №1014266 від 29.11.2018.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З положень ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Однак позивачем не доведено його право вимоги до відповідача по справі, оскільки докази на яких ґрунтуються позовні вимоги є не достовірними, на підставі яких неможливо встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані на законі, не доведені матеріалами справі та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1166, 1188 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-283, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

у позовних вимогах Моторно (транспортне) страхове бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування завданої майнової шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 26.08.2020.