Справа № 308/7867/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 березня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,

встановив:

Позивач Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить стягнути на свою користь заборгованості в сумі 275493,15 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 28.11.2008 між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та позичальником ОСОБА_1 , а також поручителями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір кредиту-поруки №369/1, згідно з яким отримано кредитні кошти у розмірі - 50 000 грн. (річний процент -45%; зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 36 місяців, з 28.11.2008 до 27.11.2011.

Кредитна заборгованість станом на 04.12.2018 згідно з договором кредиту-поруки № 369/1 від 28.11.2008 складає 275493, 15 грн., з яких: по тілу кредиту 50000 грн., по відсотках за користування кредитом 225493, 15 грн.

Вказує, що відповідачка ОСОБА_1 як позичальник, порушили свої зобов`язання за договором кредиту №369/1 від 28.11.2008, кошти не повернула, внаслідок чого наявна вищевказана заборгованість, а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідають перед позивачем солідарно як поручителі.

Разом з цим, 23.12.2019 позивач надав суду розрахунок заборгованості на планову дату закриття й уточнив позовні вимоги, зменшивши такі до суми 117500 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочно рішення не заперечують.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином шляхом надіслання повісток рекомендованими поштовими відправленнями, відзив на позовну заяву не подали, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно з вимогами ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.11.2008 між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та позичальником ОСОБА_1 , а також поручителями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір кредиту-поруки №369/1, згідно з яким отримано кредитні кошти у розмірі - 50 000 грн. (річний процент -45%; зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 36 місяців, з 28.11.2008 до 27.11.2011.

У забезпечення виконання вищевказаного договору між позивачем та позичальником ОСОБА_1 , згідно з умовами договору кредиту-поруки № 369/1 від 28.11.2008, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виступили поручителями відповідачки ОСОБА_1 у вказаному зобов`язанні за своєчасне та повне виконання позичальником свого обов`язку за договором.

Згідно з п. 5.1 договору кредиту-поруки поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно терміном на десять років з дня укладення договору але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним.

Відповідно до п. 8.1. договору кредиту-поруки сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності.

Відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на планову дату закриття 28.11.2011 має заборгованість у загальному розмірі 117500 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 50000 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 67500 грн.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1.1 договір кредиту-поруки №391/1 від 28.11.2008 позичальник зобов`язався повернути кредит спілці відповідно до умов, передбачених даним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту з відповідачки на користь спілки відповідно до положень кредитного договору та ст. 526 ЦК України.

Судом приймається до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем до суду 23.12.2019, оскільки нарахування відсотків по такому здійснювалося в межах строку кредитування, тобто до 27.11.2011.

Згідно з наданим спілкою розрахунком заборгованості борг за процентами за період з 28.11.2008 по 28.11.2011 становить 67500 грн., які були нараховані за ставкою у 45% на залишок по тілу кредиту в сумі 50000 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості за договором кредиту-поруки становитиме 117500 грн., з них заборгованість по тілу кредиту 50000 грн., а борг по відсотках 67500 грн.

Відповідно до п. 5.1 договору кредиту-поруки № 369/1 від 28.11.2008 поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі (включаючи сплату всіх відсотків, збитків у тому числі упущеної вигоди) терміном на десять років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Як зазначено у ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За таких обставин, оскільки відповідач ОСОБА_1 як позичальник за договором, належним чином не виконала свої зобов`язання відповідно до умов договору, внаслідок чого допустила заборгованість по сплаті кредиту та процентів, суд вважає, що з неї, а також з поручителів за договором - відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути солідарно 117500 грн. заборгованості за договором кредиту-поруки № 369/1 від 28.11.2008.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі суд виходить з наступного.

При зверненні з даним позовом позивачем було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у якій зазначено, що судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача, та зважаючи, що при зверненні до суду судовий збір не сплачено, тому суд, вважає за необхідне витрати із сплати судового збору в сумі 1921 грн. (яка підлягала сплаті при зверненні до суду з позовом) стягнути на користь держави з відповідачів.

Керуючись ст. ст.13,76,81,89,141,223,258,263-265,273,280-284,289,354,355 ЦПК України, ст. ст.509,526,554,610-612,625,629,1048-1050,1054 ЦК України, суд

ухвалив:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» (8800, м. Ужгород, вул. Фединця, 62, , р/р НОМЕР_4 в АТ «А-БАНК», МФО 307770) заборгованість за договором кредиту-поруки №369/1 від 28.11.2008 в сумі 117500 (сто сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, з яких заборгованість по тілу кредиту 50000 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 67500 грн.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь держави 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст.284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов