РІШЕННЯ

Іменем України

05.05.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова складі:

Головуючого судді - Кузя В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені),-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені), посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2017 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ј зі всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи стягнення з 03.11.2017 року. Відповідач свій обовязок по утриманню дитини не виконує належним чином, незважаючи на наявність судового рішення. На даний час їй відові нові обставини, що свідчать про збільшення прибутків відповідача, які ним офіційно не оприлюднюються. Зокрема, відповідач є приватним підприємцем з неофіційним обігом грошей з 2012 року 14979 доларів США щомісячно, має неоподатковуваний прибуток у валюті з майнінгу криптовалюти з 2017 року зі щомісячним прибутком 27766 тисяч доларів. Окрім того, відповідач має у своїй власності пасіки та виробляє на продаж мед, має німецьке авто, записане на сестру та квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Вже більше пів року відповідач не виплачує жодних аліментів на утримання сина, остання проплата була у березні 2018 року. Відтак, з урахуванням прострочення сплати аліментів стягненню підлягає пеня у розмірі 44402,12 гривень.

З урахуванням того, що відповідач міг би сплачувати аліменти у розмірі 19008 гривень щомісячно, однак приховує свої справжні прибутки, просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів та стягувати із нього щомісячно вказану суму.

Із цих самих підстав просить стягнути із нього заборгованість по сплаті аліментів, що становить 441482,08 грн. , котрі не були йому нарахованими внаслідок шахрайського приховування прибутків за період із листопада 2017 року по грудень 2019 року включно.

В судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, посилаючись на письмовий відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки заборгованості по аліментах він немає, що стверджується постановою ВП № 38823 від 24.12.2019 року, а річний дохід за 2019 рік складає 69912,22 гривень, що еквівалентно 5826 гривень на місяць. Відтак, виплата аліментів здійснюється ним згідно присуджених сум за рішенням суду та з урахуванням щомісячного заробітку.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј зі всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи стягнення з 03.11.2017 року.

На виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Франківському відділі державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області..

Відповідач рішення суду не виконує, у звязку з чим у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка відповідно до довідки вищевказаного відділу ДВС станом на 01.12.2019 року складає 17435, 92 гривень.

Разом з тим, згідно вказаної постанови та наданих відповідачем доказів, платіжними дорученнями № 117 від 10.12.2019 року та № 118 від 17.12.2019 року заборгованість погашено.

Відповідно до статті 182 СК України , при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України , зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №372/2393/17.

В своїх позовних вимогах позивачка ствердила, що для неї є важливим стягувати із відповідача тверду грошову суму, у розмірі, який на її думку має становити 19008 гривень, з урахуванням усіх доходів відповідача.

Разом з тим, усупереч вимог статей 12, 81 ЦК України , позивачка не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів.

Проте доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення.

Наведене свідчить, що відсутність змін майнового чи сімейного стану позивачки та дитини, підтверджених задокументованих доказів прихованих прибутків відповідача , не дає підстави для зміни розміру аліментів в сторону збільшення.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України та розяснень Пленуму Верховного суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума пені визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць) (Правова позиція викладена у постанові Верховного суду України № 6-94 цс 15.

Згідно розрахунку по пені за листопад 2017 року 31 день, розмір пені становить 465,44 грн.; грудень 2017 року 30 днів, розмір пені 1059,06 грн.; лютий 2018 року 16 днів розмір пені 662,43 гривень; березень 2018 року 18 днів розмір пені 699,86гривень; квітень 2018 року 29 днів розмір пені 506,88 гривень; травень 2018 року 30 днів розмір пені 530, 44 гривні; червень 2018 року 30 днів розмір пені 515, 68 гривень; липень 2018 року 31 день розмір пені 573,48 гривень; серпень 2018 року 27 днів розмір пені 1152, 49 гривень, вересень 2018 року 12 днів розмір пені 795,95 гривень; жовтень 2018 року 30 днів розмір пені 594,36 гривень; листопад 2018 року 22 дні розмір пені 722,30 гривень; грудень 2018 року 21 день розмір пені 787,66 гривень; січень 2019 року 28 днів розмір пені становить 1238,49 гривень; лютий 2019 року 28 днів розмір пені 1189,00 гривень; березень 2019 року 31 день розмір пені 1964,91 гривня; квітень 2019 року 30 днів розмір пені 2564, 30 гривень; травень 2019 року 22 дні розмір пені 2019,99 гривень; червень 2019 року 30 днів розмір пені 2124, 80 гривень; липень 2019 року 31 день розмір пені становить 2946,84 гривень; серпень 2019 року 31 день розмір пені 3700,83 гривень; вересень 2019 року 25 днів розмір пені 4184,95 гривень; жовтень 2019 року 31 день розмір пені 4555,27 гривень; листопад 2019 року 30 днів розмір пені 5119,55 гривень; грудень 2019 року 20 днів розмір пені 3727,18 гривень.

Таким чином, загальна сума пені становить 44402,12 гривень та підлягає стягненню із відповідача.

Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком пені, який визначений виходячи із суми заборгованості, визначеної державним виконавцем та не оспореної відповідачем

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах то дані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки згідно постанови Франківського ВДВС м. Львова ГУЮ у Львівській області № 38823 від 24.12.2019 року заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_2 відсутня.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судовий збір підлягає розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.180,181,182,184,192,196 Сімейного кодексу України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.258-259,265,268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені)задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 44402 ( сорок чотири тисячі чотириста дві) гривні 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір з розгляду справи у розмірі 280 ( двісті вісімдесят) гривень 26 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України цей строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя В. Кузь