Справа № 138/2395/15-ц
Провадження № 22-ц/801/625/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 рокуСправа № 138/2395/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Берегового О. Ю., Міхасішина І. В.

Секретар: Кузьменко Б. І.

За участю: відповідача ОСОБА_1 ; відповідача ОСОБА_2 і її представника - адвоката Кравчука М. О.; представника третьої особи Покими І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

Рішення ухвалив суддя Цибульський О. Є .

Рішення ухвалено о 10.31 год у м. Могилів-Подільському

Дата складення повного тексту рішення 02 січня 2020 року

Встановив:

31 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Могилів-Подільської міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод в користуванні майном.

Свої вимоги мотивував тим, що згідно договору дарування житлового будинку від 07 жовтня 2009 року він став власником будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке до цього належало його матері ОСОБА_6 . По-сусідству знаходиться будинковолодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 .

Земельні ділянки не приватизовані. Власником земельних ділянок є Могилів-Подільська міська рада.

Під`їзд до обох домоволодінь облаштований з боку АДРЕСА_1 .

Відповідач самовільно захопив частину земельної ділянки, яку він використовує для під`їзду до свого будинку, в`їзні ворота закриває на навісний замок, чим вчиняє незаконні дії і створює йому перешкоди в користуванні своєю власністю.

Оскільки відповідач чинить перешкоди в користуванні заїздом до будинку і добровільно не бажає встановити межі земельних ділянок, якими вони користуються, він звернувся до міської ради для вирішення земельного спору, за наслідками розгляду якого 57 сесія міської ради прийняла рішення № 1003 від 10 лютого 2010 року щодо використання (поділу) земельної ділянки спільного користування (двору), зобов`язавши відповідача забезпечити вільний доступ до користування проїздом, не вчиняти йому будь-яких перешкод при користуванні ним, дотримуватись умов добросусідства, передбачених Земельним кодексом України.

Відповідач не виконує давне рішення міської ради, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду із даним позовом і просив встановити такий порядок користування земельною ділянкою, яким визнати частину земельної ділянки, яка буде використовуватися сторонами для під`їзду до своїх будинковолодінь з боку АДРЕСА_1 , земельною ділянкою спільного користування та зобов`язати відповідача не вчиняти йому будь-яких перешкод при користуванні земельною ділянкою.

Після проведеної по справі судової земельно-технічної експертизи № 9/16 від 31 травня 2016 року, призначеної ухвалою суду, позивач уточнив позовні вимоги і просив встановити такий порядок користування земельною ділянкою, яким визнати частину земельної ділянки мінімальною шириною смуги 3,5 м, площею 131 кв. м., яка буде використовуватись сторонами для під`їзду до своїх будинковолодінь АДРЕСА_2 , земельною ділянкою спільного користування, згідно варіанта № 1 висновку судової земельно- технічної експертизи № 9/16 від 31 травня 2016 року (том 1 а. с. 194).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 червня 2016 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Богацького Б. І. і залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, в частині вимоги про усунення перешкод в користуванні майном (том 1 а. с. 198).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 серпня 2016 року залучено до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (том 1 а. с. 225).

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою за план-схемою (варіант 1) графічно відображеною в додатку № 5 до висновку експерта додаткової судової земельно-технічної експертизи № 3162/16-21 від 10 травня 2017 року, а саме: визначено земельну ділянку спільного користування для заїзду до домоволодінь АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , загальною площею 0,0093 га.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати по справі в розмірі 2 487,20 грн., з яких сплачений ним судовий збір за подання позову до суду в розмірі 487,20 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 8 659,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Зазначила, що рішення суду вважає незаконним і прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що відповідач вважає, що судом першої інстанції порушено право приватної власності, виходячи із тих обставин, що земельна ділянка кадастровим номером :00:010:0817 перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , а земельна ділянка кадастровим номером :00:010:0818 перебуває у її приватній власності. Суд першої інстанції в порушення абсолютного права власності позбавив відповідачів права приватної власності на 0,0093 га, надавши право користування частиною цих земельних ділянок сторонній особі. Судом першої інстанції застосовано невірний спосіб захисту, виходячи із того, що встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка перебуває у приватній власності для третьої особи, є неналежним способом захисту прав і судом не було застосовано до даних правовідносин статтю 402 ЦК України (встановлення сервітуту). Невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог. Судом не було з`ясовано необхідності у судовому захисті, оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів на новостворену будівлю і позивач не довів чинення йому перешкод, тобто, не підтвердив необхідності у судовому захисті. Також суд не залучив належним відповідачем Могилів-Подільську міську раду, оскільки позивач стверджує про необхідність проїзду через земельну ділянку для доступу до своєї будівлі, а такий проїзд здійснюється через належну Могилів-Подільській міській раді земельну ділянку та через земельні ділянки, що належать відповідачам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Учасники справи не надали відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 і її представник підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 визнала апеляційну скаргу і просить її задовольнити.

Представник третьої особи апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 визнала, погодилася із її доводами і просить її задовольнити.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи - судову повістку отримав 22 квітня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, у судове засідання не з`явився; заяв, клопотань не надав.

Апеляційний суд перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору № 7 від 03 липня 1936 року, ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_8 купила домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_3 (том 12 а. с. 4).

Згідно виписки із рішення № 362 виконкому Могилів-Подільської міської ради депутатів трудящих від 20 листопада 1961 року надано ОСОБА_5 право індивідуального будівництва на земельній ділянці по АДРЕСА_1 а площею 600 кв. метрів і зобов`язано забудовника ОСОБА_5 до 20 грудня 1961 року одержати від міжміськбюро по технічній інвентаризації всю технічну документацію на право побудови будинку на згаданій земельній ділянці (том 1 а. с. 10).

Згідно акта, складеного представниками Могилів-Подільського міськкомунгоспу, проведено в натурі відвід земельної ділянки загальною площею 600 кв. м. в АДРЕСА_1 в користування ОСОБА_5 (том 1 а. с. 11).

Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 23 грудня 1961 року, виконком Могилів-Подільської міської ради депутатів трудящих, згідно рішення виконкому Могилів-Подільської міської ради № 362 від 20 листопада 1961 року про відвід земельної ділянки, надав ОСОБА_5 на праві безстрокового користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною площею 600 кв. метрів (том 1 а. с. 12).

2 вересня 2009 року ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 8).

19 лютого 2010 року Могилів-Подільська міська рада на 57 сесії 5 скликання прийняла рішення № 1003 «Про затвердження висновків земельної комісії», яким у пункті 8 земельний спір між ОСОБА_3 , проживаючим по АДРЕСА_4 та ОСОБА_5 , проживаючим по АДРЕСА_1 щодо використання (поділу) земельної ділянки спільного користування (двору) вирішила наступним чином: беручи до уваги, що єдиним заїздом до будинковолодіння АДРЕСА_4 № 13 , зобов`язати ОСОБА_5 забезпечити вільний доступ до користування проїздом, не вчиняти будь-яких перешкод ОСОБА_3 при користуванні ним, дотримуватись умов добросусідства, передбачених Земельним кодексом України; визнати, що земельні ділянки, які перебувають в користуванні будинковолодінь № 15 і № 13 , є окремими і можуть бути приватизованими їх власниками при умові укладення сервітутного договору на проїзд шириною не менше 3,0 м через земельну ділянку будинковолодіння АДРЕСА_1 до будинковолодіння № 15 ; зобов`язати ОСОБА_3 не вчиняти будь-яких дій, які б порушували права ОСОБА_5 на земельну ділянку, що перебуває у його користуванні, та правила добросусідства (том 1 а. с. 6).

Рішенням 8 сесії 6 скликання Могилів-Подільської міської ради № 210 від 18 травня 2011 року внесені зміни в рішення міської ради від 19 лютого 2010 року 57 сесії 5 скликання № 1003 «Про затвердження висновків земельної комісії», а саме: в пункті 8 адресу ОСОБА_3 « АДРЕСА_5 » та адресу ОСОБА_5 « АДРЕСА_2 в зв`язку з технічною помилкою (том 1 а. с. 7).

ОСОБА_5 (дарувальник) уклав 13 квітня 2016 року із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (обдаровані) договір дарування, за яким подарував житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_4 у рівних частках - по Ѕ частці кожній у спільну часткову власність (пункт 1); вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами належить дарувальнику ОСОБА_5 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий об`єкт нерухомого майна (том 1 а. с. 175), виданого виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради 30 березня 2010 року за № 2814 на підставі рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 25 березня 2010 року за № 89 (пункт 2) (том 1 а. с. 222-223, 220).

У пункті 3 цього договору вказано, що згідно з відомостями, викладеними у правовстановлюючому документі, реквізити якого зазначені у п. 2 цього договору та технічної документації на земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:010:0797 знаходяться: один житловий будинок житловою площею 60,57 кв. м. загальною площею 106,99 кв. м. (том 3 а. с. 91-92).

Рішенням № 127 від 29 лютого 2016 року 7 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради затверджено висновки земельної комісії при виконкомі міської ради від 02 лютого 2016 року: 1.2. земельний спір між ОСОБА_5 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_3 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , щодо непогодження протоколу встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_5 , вирішено наступним чином: - в результаті ознайомлення з наданими документами, комісією по земельних спорах було прийнято рішення надати дозвіл ОСОБА_5 на приватизацію земельної ділянки без погодження ОСОБА_3 (том 3 а. с. 86).

Рішенням 9 сесії 7 скликання Могилів-Подільської міської ради № 227 від 19 липня 2016 року «Про надання дозволу та затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх передачу у власність та в оренду; та розподілу земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибні земельні ділянки) в м. Могилів-Подільському: 2.9. ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_6 кадастровий номер :00:010:0797 (пункт 2); передано безоплатно у приватну власність земельну ділянки за рахунок земель територіальної громади міста (землі житлової та громадської забудови в м. Могилів-Подільському) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибні земельні ділянки): 3.8. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_6 , кадастровий номер :00:010:0797, у спільну сумісну власність (пункт 3) (том 3 а.с. 87).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання: 1) чи відповідають земельні ділянки домоволодінь № 13 і АДРЕСА_4 їх межам, розмірам і конфігурації згідно плану відводу земельної ділянки № 13 за 1938 рік і 1955 рік та план-схеми земельної ділянки № 15 за 1961 рік теперішнім межам, розмірам і конфігурації?; 2) Чи має місце самозахват частини земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 з боку власника домоволодіння АДРЕСА_4 , якщо так, то який його розмір і розташування?; Які можливі варіанти визначення земельної ділянки спільного користування, з метою використання її сторонами для заїзду до своїх домоволодінь з боку АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 92).

31 травня 2016 року до суду першої інстанції надійшов висновок експерта № 9/16 від 31 травня 2016 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи.

У висновку надані відповіді на всі три запитання: 1) Теперішні межі, розміри і конфігурація земельних ділянок домоволодінь № 13 і АДРЕСА_4 не відповідають їх межам, розмірам і конфігурації згідно планів домоволодіння № 13 за 1938 рік і 1955 рік та плану відведення земельної ділянки № 15 (13-а) за 1961 рік. Невідповідність лінійних розмірів, конфігурації та результати співставлення планів земельних ділянок домоволодінь № 13 і № 15 детально описані в дослідницькій частині висновку на сторінках 5-12 та зображені у графічних додатках №№ 16, 17, 18, 23, 24, 25 до висновку. 2) Площа земельної ділянки домоволодіння № 15 ( 13-а ) існуючого користування - 1532 кв. м., надлишок земельної ділянки складає - 932 кв. м. порівняно з планом відведення земельної ділянки площею 600 кв. м. від 23 грудня 1961 року. Надлишок утворився за рахунок самовільного зайняття земельної ділянки міської ради та самовільного зайняття частини земельної ділянки домоволодіння № 13 (власник - ОСОБА_3 ). Розмір і розташування самовільного зайняття частини земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 з боку власника домоволодіння АДРЕСА_4 детально описані в дослідницькій частині висновку та наведений у графічних додатках №№ 16, 17, 18, 23, 24, 25 до висновку. 3) На розгляд суду запропоновано варіант 1 - визначення земельної ділянки для спільного користування, з метою використання її сторонами для заїзду до своїх домоволодінь АДРЕСА_1 . Запропонована земельна ділянка для спільного користування, з метою використання її сторонами для заїзду, мінімальною шириною смуги 3,5 м - площею 131 кв. м. відповідно площа земельних ділянок у користуванні: - у ОСОБА_3 (№ 13) - 1167 кв. м. (0,1167 га),; у ОСОБА_5 ( № 15 ) - 1532 кв. м. (0,1532 га). План-схема варіанту 1 надана у додатку 26 до висновку. Варіант 2. Враховуючи той факт, що єдиним заїздом до будинковолодіння № 15 є проїзд через загальний двір будинковолодіння № 13 , на розгляд суду запропоновано варіант 2 - визначення земельної ділянки для здійснення права земельного сервітуту. Згідно ст. 99 ЗК України пункт б) запропоновано здійснити право земельного сервітуту «для проїзду на транспортному засобі по наявному шляху». Земельна ділянка для здійснення права земельного сервітуту з метою проїзду на транспортному засобі по наявному шляху до домоволодіння № 15 мінімальною шириною смуги 3,5 м, площею 131 кв. м Відповідно площа земельних ділянок у користуванні: - у ОСОБА_3 (№ 13 ) - 1298 кв. м. (0,1298 га) у тому числі обтяження, обмеження земельної ділянки площею 131 кв. м. (0,0131 га) для встановлення земельного сервітуту; - у ОСОБА_5 (№ АДРЕСА_4 ) - 1532 кв. м. (0,1532 га). План-схема варіанту 2 надана у додатку 27 до висновку (том 1 а. с.130-149 із додатками а. с. 150-182).

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 жовтня 2016 року по справі призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено 5 питань: 1) Яким розміром земельних ділянок користуються власники домоволодінь АДРЕСА_1 на час звернення до суду з позовом, а саме станом на 31 серпня 2015 року та на час проведення експертизи?; 2) Чи виділялись у користування власникам домоволодінь АДРЕСА_1 зазначені вище земельні ділянки, якщо так, то зазначити коли та яким рішенням?; 3) Чи має місце порушення землекористування з боку власників домоволодінь АДРЕСА_1 , зокрема, порушення меж та накладення земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів?; 4) Чи відповідає фактичний порядок користування земельними ділянками власниками домоволодінь АДРЕСА_1 правовстановлюючим документам на дані земельні ділянки та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування?; 5) Чи має місце виділення під`їзду до домоволодіння АДРЕСА_1 за рахунок земельної ділянки домоволодіння № 15 . Якщо так, то вказати коли, яким розміром та чи існують інші, можливі варіанти використання земельної ділянки спільного користування для облаштування заїзду до домоволодінь АДРЕСА_1 . Якщо так, то зазначити такі варіанти? (том 2 а. с.10-12).

За результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надано висновок експерта № 3162/16-21 від 10 травня 2017 року, у якому надані відповіді на чотири (перше, третє-п`яте) поставлених питань: 1) Загальна фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 0,1137 га, з зовнішніми розмірами по периметру графічно відображеними на план-схемі в додатку 1 до висновку. Загальна фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 0,1727 га з зовнішніми розмірами по периметру графічно відображеними на план-схемі в додатку 1 до висновку. Не представляється за можливе встановити яким розміром земельних ділянок користуються власники домоволодінь АДРЕСА_1 на час звернення до суду з позовом, а саме станом на 31 серпня 2015 року.

По другому питанню експертом зазначено, що до повноважень науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України при проведенні земельно-технічних експертиз та експертиз з питань землеустрою не належить вирішення питання № 2 зазначеного в ухвалі Могилів-Подільського міськрайонного суду від 26 жовтня 2016 року, тому дослідження по даному питанню не проводились (том 2 а. с. 138 зворот).

3) На підставі проведеного дослідження, враховуючи представлені для проведення дослідження матеріали, вимоги чинного законодавства у галузі землевпорядкування не представилося можливим встановити чи має місце порушення землекористування з боку власників домоволодінь АДРЕСА_1 , зокрема порушення меж та накладення земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів;

4) Фактичний порядок користування земельною ділянкою власниками домоволодіння АДРЕСА_4 не відповідає правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування, що графічно відображено на план-схемі в додатку 3 та 4 до висновку. Не представляється можливим встановити чи відповідає фактичний порядок користування земельною ділянкою власниками домоволодіння АДРЕСА_1 правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування;

5) Має місце виділення під`їзду до домоволодіння АДРЕСА_1 за рахунок земельної ділянки домоволодіння № 15 . Під час виготовлення правовстановлюючих документів в 2015 році на земельну ділянку кадастровим номером :00:010:0797, із земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_4 було виділено частину земельної ділянки необхідної для проїзду до домоволодіння АДРЕСА_1 імовірною площею 0,0100 га та з розмірами по периметру, що графічно відображені на план-схемі в додатку 4 до висновку лінією зеленого кольору. Існують інші можливі варіанти 1 та 2 використання земельної ділянки спільного користування для облаштування заїзду до домоволодінь АДРЕСА_1 , шо графічно відображено в додатку 5 та 6 до висновку відповідно (том 2 а. с. 136-149, додатки а. с. 150-160).

Рішенням 56 сесії 5 скликання Могилів-Подільської міської ради № 980 від 29 січня 2010 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_5 на земельні ділянки по АДРЕСА_4 : площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибні земельні ділянки) і площею 0,0360 га для ведення садівництва (том 2 а. с. 5).

Згідно інформаційної довідки 65414147, сформованої 09 серпня 2016 року, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка кадастровим №:00:010:0797 площею 0,1 га цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за АДРЕСА_8 , перебуває у приватній власності - у спільній сумісній власності у власників: ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (том 2 а. с. 30, 41).

Із наявної в матеріалах цивільної справи технічної документації щодо поділу земельної ділянки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_4 (том 2 а. с. 50-80) вбачається, що земельна ділянка площею 0,10 га по АДРЕСА_4 кадастровим номером :00:010:0797, яка належала на праві приватної спільної сумісної власності власникам ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , після поділу земельної ділянки на праві власності належить: ОСОБА_1 площею 0,0758 га - кадастровий номер :00:010:0817 і ОСОБА_2 площею 0,0242 га - кадастровий номер :00:010:0818 (том 2 а. с. 78, 79).

Із повідомлення Управління Держгеокадастру у Могилів-Подільському районі Вінницької області № 9-28-99.3-2125/2-16 від 30 грудня 2016 року наданого на запит суду, вбачається, що у базі державного земельного кадастру відсутня інформація щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 (том 2 а. с. 166).

Таким чином встановлено, що, позивач ОСОБА_3 має у користуванні окрему земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 кожен із них має у власності окрему земельну ділянку: ОСОБА_1 площею 0,0758 га кадастровим номером :00:010:0817 і ОСОБА_2 площею 0,0242 га кадастровим номером :00:010:0818 за адресою: АДРЕСА_4 (том 2 а. с. 78, 79).

Тобто, земельна ділянка позивача по відношенню до земельних ділянок відповідачів є суміжною земельною ділянкою, які не перебувають у спільній (сумісній чи частковій) власності позивача і відповідачів, при тому, що земельні ділянки відповідачів перебувають у їх власності, а земельна ділянка позивача у його власності не перебуває, а знаходиться у нього в користуванні, і належних доказів щодо розміру такої земельної ділянки позивач не надав.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

У позивача право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 Подільському виникло на підставі договору дарування йому ОСОБА_9 цілого житлового будинку від 02 вересня 2009 року.

У відповідачів право власності виникло на підставі договору дарування їм ОСОБА_5 у рівних частках цілого житлового будинку від 13 квітня 2016 року. На підставі цього договору дарування у відповідачів виникло право власності на жилий будинок у рівних частках: по Ѕ кожному по АДРЕСА_4 .

При цьому земельна ділянка по АДРЕСА_4 , на якій знаходиться житловий будинок, станом на день дарування будинку - 13 квітня 2016 року, знаходилася у власності дарувальника будинку ОСОБА_5 .

Відповідно до рішення Могилів-Подільської міської ради № 227 від 19 липня 2016 року «Про надання дозволу та затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх передачу у власність та в оренду; та розподілу земельних ділянок» власниками земельної ділянки по АДРЕСА_4 стали відповідачі по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу.

Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 ЗК України.

Так, відповідно до статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку (частина 1). Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально (частина 2). Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації (частина 3). Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (частина 4).

Відповідно до статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення (частина 1). Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина 2). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (ч. 4).

Отже, за загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то особа, яка набула права власності на будівлю, стає користувачем земельної ділянки, на якій ця будівля розміщена, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Таким чином, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між цими власниками.

По справі встановлено, що позивач по відношенню до відповідачів є суміжним землекористувачем: кожна із сторін - окремо позивач і окремо два відповідачі не являються співвласниками одного нерухомого майна - житлового будинку, а кожна із цих сторін є власниками окремих будинків, які знаходяться на окремих земельних ділянках, при тому, що жилий будинок позивача знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у нього на праві користування, а жилий будинок, власниками якого є відповідачі, знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у власності цих відповідачів.

Керуючись при задоволенні позову про встановлення порядку користування земельною ділянкою частинами 1, 2 та 4 ст. 120 ЗК України, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що на підставі статті 120 ЗК України та із застосуванням положень статті 88 ЗК України може бути визначений порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності.

Суд першої інстанції у порушення вимог норм матеріального та процесуального права не з`ясував обставин правового статусу окремих суміжних земельних ділянок сторін: земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача і земельних ділянок, що перебувають у власності обох відповідачів та не звернув увагу на такі обставини, прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

Крім цього, позивач звернувшись 31 серпня 2015 року в суд із даним позовом до ОСОБА_5 , просив встановити такий порядок користування земельною ділянкою, яким визнати частину земельної ділянки ділянкою спільного користування, яка буде використовуватись сторонами для під`їзду до своїх будинковолодінь з боку АДРЕСА_4 (том 1 а. с. 2).

За правилами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На обґрунтування таких вимог позивач зазначив і надав рішення Могилів-Подільської міської ради № 1003 від 19 лютого 2010 року, яким із урахуванням того, що єдиним заїздом до будинковолодіння № 15 є проїзд через загальний двір будинковолодіння № 13 , зобов`язано ОСОБА_5 забезпечити вільний доступ до користування проїздом, не вчиняти будь-яких перешкод ОСОБА_3 при користуванні ним, дотримуватись умов добросусідства, передбачених Земельним кодексом України; визнати, що земельні ділянки, які перебувають в користуванні будинковолодінь № 15 і № 13 , є окремими і можуть бути приватизованими їх власниками при умові укладення сервітутного договору на проїзд шириною не менше 3,0 м через земельну ділянку будинковолодіння АДРЕСА_1 до будинковолодіння № 15 (том 1 а. с. 6).

Проте судом встановлено, що такі зазначені позивачем обставини та підстави його позову із дня подачі позову до суду - серпень 2015 року, із плином часу, до дня ухвалення оскаржуваного рішення суду, змінилися.

Так, відповідач ОСОБА_5 у 2016 році отримав у власність земельну ділянку, яку до цього він мав у користуванні, із присвоєнням їй кадастрового номера :00:010:0797.

У зв`язку із даруванням 13 квітня 2016 року ОСОБА_5 жилого будинку своїм дочкам - відповідачам по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в рівних частках, земельна ділянка перейшла їм у власність на праві приватної спільної часткової власності та у послідуючому, станом на грудень 2016 року, земельна ділянка буда поділена між відповідачами і кожен із них отримав земельну ділянку у приватну власність: ОСОБА_1 - площею 0,0758 га кадастровим номером :00:010:0817 і ОСОБА_2 площею 0,0242 га кадастровим номером :00:010:0818 за адресою: АДРЕСА_4 (том 2 а. с. 78, 79).

Такі обставини також підтверджуються висновком експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи № 3162/16-21 від 10 травня 2017 року. У висновку зазначено, що під час проведення дослідження встановлено, що земельна ділянка спільного використання призначена для проїзду на території домоволодіння АДРЕСА_1 не входить в межі земельної ділянки кадастровим номером :00:010:0797 визначені правовстановлюючими документами, що перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Імовірна площа земельної ділянки загального користування, що не входить в межі земельної ділянки кадастровим номером :00:010:0797, становить 0,0100 га, з зовнішніми розмірами по периметру, що графічно відображено на план-схемі в додатку 4 до висновку експерта (том 2 а. с. 147,154). Керуючись наведеним встановлено, що під час виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку кадастровим номером :00:010:0797, а саме оформлення в 2015 році Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_4 (на час проведення експертизи земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), із земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_4 було виділено частину земельної ділянки необхідної для проїзду до домоволодіння АДРЕСА_1 імовірною площею 0,0100 га та з розмірами по периметру, що графічно відображені на план-схемі в додатку 4 до висновку лінією зеленого кольору (том 2 а. с. 147, додатки а. с. 154).

У цьому додатку № 4 зеленим кольором відмічена частина проїзду загального користування, що імовірно не входить в межі приватизованої земельної ділянки кадастровим номером :00:010:0797, що є проїздом від АДРЕСА_4 до домоволодіння позивача ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 та має ширину в межах від 4,04 м до 6,46 м.

Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З урахуванням наведеного та таких вимог цивільного процесуального закону підлягає відхиленню висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 9/16 від 31 травня 2016 року, оскільки він не узгоджується з іншими матеріалами цивільної справи і суперечить їм, з урахуванням у тому числі послідуючих подій щодо земельної ділянки по АДРЕСА_4 , зокрема її приватизації ОСОБА_5 , дарування ним та її поділ обдарованими - відповідачами по справі, в ході якого було виділено частину земельної ділянки необхідної для проїзду до домоволодінь АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (п. 3); порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п. 4). Неправильним застосування норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За наведених обставин апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає до скасування із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 382 ЦПК України, суд,

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 грудня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіО. Ю. Береговий
І. В. Міхасішин

Повне судове рішення складено 07 травня 2020 року