Справа № 737/182/20
Проваждення № 2/737/142/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняЮрченко М. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 737/182/20
за позовомОСОБА_1
до ОСОБА_2
провизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
учасники справи та представники:
позивач не з`явився
відповідачне з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є власником будинку в АДРЕСА_1 , право власності підтверджується витягом з Державного реєстру речових право на нерухоме майно про реєстрацію права власності, в будинку вона зареєстрована та проживає. Окрім неї у вказаному будинку зареєстровані її дочка ОСОБА_3 , онуки - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , та колишній чоловік дочки ОСОБА_2 .

Проте вже тривалий час відповідач по справі ОСОБА_2 в її будинку не проживає без поважних причин, участі у веденні господарства не приймає, особистих речей відповідача у будинку немає, про що комісією в складі в.о. старости села Бакланова Муравійка ОСОБА_6 , сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , складено акт від 28 лютого 2020 року. Реєстрація ОСОБА_2 в її будинку створює їй ряд перешкод, а саме: вона вимушена нести додаткові витрати на сплату житлово-комунальних послуг, які нараховуються на кількість зареєстрованих осіб, та не може отримати житлових соціальних пільг, оскільки для їх нарахування визначається сукупний дохід та кількість зареєстрованих осіб за вказаною адресою.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Добровільно знятися з обліку в належному їй будинку відповідач не бажає, чим створює перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явились, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про повне визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Позовна заява надійшла до суду 03.03.2020 року. Провадження у справі відкрито 12.03.2020, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача. Судовий розгляд відкладався через неявку відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи відсутність відзиву на позов, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з договором купівлі-продажу будинку, посвідченим виконавчим комітетом Б. - Муравійської сільської ради депутатів трудящих Куликівського району Чернігівської області 31 липня 1985 року, що на той час відповідало нотаріальному посвідченню, ОСОБА_9 придбав житловий будинок в селі Б.-Муравійка , жилою площею 49 кв. м. за 5100 крб. (а.с. 29-30).

ОСОБА_10 на день придбання будинку перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням Куликівського районного суду від 15 лютого 1993 року про розірвання шлюбу між цими особами (а.с. 35-36).

Таким чином, ОСОБА_1 дійсно є власником зазначеного в позові будинку.

Згідно з довідками Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області від 25.02.2020 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_2 , який не є родичом ОСОБА_1 , та не проживає за зазначеною адресою тривалий час. (а.с. 5,6).

Актом від 28 лютого 2020 року, складеним в. о. старости с. Бакланова ОСОБА_11 , та сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджено, що ОСОБА_2 близько шести років не проживає по АДРЕСА_1 та не приймає участі у веденні особистого господарства (а.с. 7).

Рішенням Куликівського районного суду від 02 червня 2015 року був розірваний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка є дочкою позивача (а.с. 12). Таким чином, відповідач втратив родинні стосунки з сім`єю позивача біля п`яти років тому.

Предметом позову, що розглядається, є вирішення питання про втрату права користування житлом громадянина, який відсутній за зареєстрованим місцем проживання понад установлені законом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або права та інтересу.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

У ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР вказано, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні норми визначені у ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне з ним господарство.

Отже, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідач вселився у спірний будинок як член сім`ї власника житлового будинку і набув право користування чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом.

Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Зважаючи на те, що надані стороною позивача докази узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, у своїй сукупності достатні для висновку про те, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин, спільним побутом з фактичними власниками житлового приміщення не пов`язаний, виходячи з чого його належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 04 травня 2020 року.

Суддя А. С. Лібстер