Справа № 453/174/20
№ провадження 2/453/156/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 квітня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Корнута Т.Б.,

без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з участю третьої особи - Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 03.02.2020 року звернулася у суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 124,6 кв. м., житловою площею 47,8 кв. м. з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 20.02.2020 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не є підприємцями, вказану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання - 24.03.2020 року, 10.00 год..

Ухвалою підготовчого засідання від 24.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, витребувано від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області належно засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сколе Львівської області.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 , про що 01.04.2019 року складено відповідний актовий запис за № 24 згідно свідоцтва про смерть, виданого Сколівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області 08.10.2019 року, батько ОСОБА_6 , помер значно раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно за законом, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований у АДРЕСА_1 . Жодного заповідального розпорядження на випадок своєї смерті матір не зробила. Належне матері спадкове майно, ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги фактично прийняла, оскільки постійно проживала з мамою до дня її смерті і продовжує проживати на даний час у спадковому будинку. Інші спадкоємці спадщини після смерті матері, відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. Однак, оформити таке право на спірне домоволодіння позивач не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно та реєстрації права власності на таке нерухоме майно. З огляду на вказане, отримавши відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач була змушена звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, будучи належно повідомленими про розгляд справи по суті, у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явилися (не забезпечили явки уповноваженого представника).

Позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду подано суду заяву від 28.04.2020 року вх. № 2030, в якій вона просила проводити судовий розгляд справи по суті без її участі, на позові настоює, просить його задовольнити з підстав, що у ньому викладені.

Відповідачем Славською селищною радою Сколівського району Львівської області у цій справі про причини неявки уповноваженого представника у засідання щодо розгляду справи по суті не повідомлено. Представник відповідача - начальник юридичного відділу Славської селищної ради Сколівського району Львівської області Обухівський О.В. у поданому відзиві на позов ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позову. Стверджує, що прийняття спадщини спадкоємцем, яка звернулася з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами. Зазначає, що позивачем не надано суду відповідних доказів, які би могли свідчити про належність спірного об`єкта нерухомості спадкодавцеві, у зв`язку з чим, позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом із заявлених у позові підстав задоволенню не підлягають. Крім того, підставою для відмови Сколівською державною нотаріальною конторою у видачі позивачу свідоцтва про право стало посилання нотаріуса на ту обставину, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 до нотаріальної контори подаються документи згідно підпункту 4.22 пункту 4 глави 10 розділу ІІ, зі змінами, внесеними згідно Наказом Міністерства юстиції № 888/5 від 15.05.2013 року Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який на підставі наказу Міністерства юстиції № 235/5 від 27.01.2016 року, виключений.

Відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду подав заяву вх. № 2035 від 28.04.2020 року, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву вх. № 2031 від 28.04.2020 року, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала щодо їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 через канцелярію суду подала заяву вх. № 2032 від 28.04.2020 року, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала щодо їх задоволення.

Третя особа у справі - Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області явку належним чином уповноваженого представника не забезпечила, однак 27.02.2020 року через канцелярію суду подала клопотання вх. № 1006 про проведення розгляду справи у цілому без їх участі, у котрому також зазначила, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання у справі 28.04.2020 року без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд, перевіряючи порушення прав позивачів щодо спадщини, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сколе Львівської області у віці 81 рік померла мати позивача - ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 08.10.2019 року Сколівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області.

Вказаний день смерті ОСОБА_5 ,у відповідності із ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є часом відкриття спадщини після нього.

Як вбачається з довідок Славської селищної ради Сколівського району Львівської області вих. № 124 від 22.01.2020 року та вих. № 2137 від 26.09.2019 року, позивач на день смерті була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем в одному будинку у АДРЕСА_1 . Заповіту спадкодавець ОСОБА_5 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала. Відтак, спадкування після її смерті повинно відбуватись за законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадщина відкрилася у день смерті спадкодавця ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, які прийняли спадщину.

Спадкоємцями прав та обов`язків за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 є позивач та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як діти спадкодавця. Спадкоємців попередніх черг немає. Інші діти спадкодавця - відповідачі у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від спадкового майна після смерті матері на користь сестри ОСОБА_1 , про що свідчить подані ними у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області заяви про відмову від прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину № 603 від 22.10.2019 року, № 604 від 22.10.2019 року та № 605 від 22.10.2019 року.

Детально перевіряючи права та обов`язки, які належали зазначеному спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, розташоване у АДРЕСА_1 , котре є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавців, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом з`ясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась в силу незнання спадкодавцями відповідних прав та обов`язків з вказаного приводу.

Так, судом встановлено, що вказаний будинок, позначений літерою А-1, збудований у батьками позивача за час шлюбу у 1950 році. Загальна площа такого будинку становить 124,6 кв. м., з яких житлова площа 47,8 кв. м., решту - допоміжна. У межах зазначеного домоволодіння протягом 1960-1980 років побудовані господарські споруди - веранда (літера а1), мансарда (літера а2), два сараї (літери Б, В), вбиральня (літера Г), колодязь (літера К), огорожа (цифра 1) та ворота (цифра 2). Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 04.11.2019 року ФОП ОСОБА_7 на замовлення позивача. Цим-же документом стверджується й те, що вказаний вище житловий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів.Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджує позивач, то орган місцевого самоврядування в особі Славської селищної ради Сколівського району Львівської області зобов`язаний був видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом також встановлено, що, незважаючи на викладене вище, спадкодавець ОСОБА_5 своє право власності в органах БТІ не зареєструвала (не оформила). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює наявність належних доказів на підтвердження правомірності забудови земельної ділянки у сукупності з іншими доказами, зібраними у матеріалах справи, у тому числі матеріалами технічної інвентаризації, де відсутня відмітка про самочинне будівництво, а також довідок органу місцевого самоврядування із інформацією про правомірність забудови. Зазначені обставини повністю підтверджують право спадкодавця на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у встановленому порядку, зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів. Після вчинення вказаних дій позивач звернулася до суду.

Як уже йшлося вище, позивач вправі успадкувати усі права спадкодавця ОСОБА_5 , оскільки інших спадкоємців після її смерті, які б у встановленому порядку прийняли спадщину і не відмовилися від неї, немає.

На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 124,6 кв. м., житловою площею 47,8 кв. м., з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати у справі, з урахуванням відповідної позиції позивача з цього приводу, слід залишити за отанньою.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з участю третьої особи - Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок садибного типу загальною площею 124,6 кв. м., з яких житлова площа 47,8 кв. м. (позначений у технічному паспорті літерою А-1), з господарськими будівлями та спорудами: верандою (позначена у технічному паспорті літерою а1), мансардою (позначеною у технічному паспорті літерою а2), двома сараями (позначеними у технічному паспорті літерами Б, В), вбиральнею (позначеною у технічному паспорті літерою Г), колодязем (позначеним у технічному паспорті літерою К), огорожею (позначеною у технічному паспорті цифрою 1) та воротами (позначеними у технічному паспорті цифрою 2), що розташований у АДРЕСА_1 , - у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: Славська селищна рада Сколівського району Львівської області; місцезнаходження: 82660, Львівська область, Сколівський район, смт. Славське, вул. Івасюка, буд. 10; ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04370314.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Третя особа: Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області; місцезнаходження: 82600, Львівська область, м. Сколе, вул. Чайківського, буд. 6; ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02899523.

Суддя В.Я. Микитин

Повне рішення суду складене 05 травня 2020 року.