Провадження № 2/761/3606/2020
УХВАЛА

10 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою від 24.02.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивач в судовому засіданні заявив клопотання про витребування доказів та виклик свідка, у яких просить витребувати у ДУ «Київське СІЗО» інформацію про поштові відправлення, що йому надходили, а також викликати в судове засідання свідка ОСОБА_3 (працівника ДУ «Київське СІЗО»), посилаючись на те, що йому відомі обставини, які мають значення для вирішення справи та обґрунтовують його вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні клопотання підтримав.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст. 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Вислухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши необхідні для вирішення клопотання про витребування доказів матеріали справи, суд вважає, що оскільки стороною позивача не підтверджено факту неможливості отримання вказаних у клопотанні доказів самостійно, враховуючи, що адвокатський запит представником позивача був направлений на адресу ДУ «Київське СІЗО» засобами поштового зв`язку тільки 04.09.2020 р., тому приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Статтею 91 ЦПК України визначено, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі. В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Вислухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши необхідні для вирішення клопотання про виклик свідка матеріали справи, суд вважає, що оскільки обставини, які сторона позивача планує обґрунтувати показаннями свідка, повинні підтверджуватися не у такий спосіб, а за допомогою інших засобів доказування, тому приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про виклик свідка.

Керуючись ст.ст. 76, 84, 90, 91, 95, 259-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні клопотань про витребування доказів та виклик свідка.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: