ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/755/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 грудня 2019 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на дитину.

ОСОБА_3 зазначив, що з 15 липня 2007 року він перебував із ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2016 року. Від цього шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 13 березня 2017 року, посвідченого П`ятою Київською державною нотаріальною конторою, позивач сплачує ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини у розмірі 15 000 грн на місяць. Крім того, за умовами цього договору позивач двічі на рік придбаває для дитини одяг, шкільне та спортивне приладдя на суму 7 500 грн і щорічно оплачує витрати на оздоровлення та відпочинок дитини у розмірі 10 000 грн. На теперішній час матеріальний стан позивача погіршився, зокрема, значно знизилися доходи від здійснюваної ним підприємницької діяльності, а на його утриманні перебувають дружина ОСОБА_6 і син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, позивач утримує батька ОСОБА_7 , який хворіє на тяжку хворобу та потребує дороговартісного лікування.

За таких обставин ОСОБА_3 просив суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 13 березня 2017 року, та стягнути з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 7 500 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця , починаючи з 3 липня 2019 року та до закінчення строку дії договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 грудня 2019 року, в якому ухвалою від 18 лютого 2020 року виправлено описку, позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі договору про участь у вихованні та утриманні дитини (пункт 2) від 13 березня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 7 500 грн, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до закінчення строку дії договору.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 768 грн 40 коп. судового збору.

Суд керувався тим, що матеріальний стан ОСОБА_3 погіршився, внаслідок чого визначений за домовленістю між батьками розмір аліментів на дитину слід зменшити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 не довів погіршення свого матеріального стану, внаслідок чого підстави для зміни розміру аліментів на дитину відсутні, крім того, суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_4 , яка не була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, вказуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Суд першої інстанції не дотримався положень ст.ст. 128, 130, 141, 211, 223 ЦПК України.

У зв`язку з порушенням судом норм процесуального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 15 липня 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2016 року. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із відповідачкою.

13 березня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір про участь у вихованні та утриманні дитини, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В. (реєстровий №8-279).

За умовами договору ОСОБА_3 зобов`язався у добровільному порядку щомісячно сплачувати ОСОБА_4 аліменти на дитину у розмірі 15 000 грн (двома рівними платежами не пізніше 5 та 20 числа місяця за поточний місяць) шляхом перерахування коштів на банківський рахунок, при цьому розмір аліментів за жодних обставин не міг бути меншим від розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України (п. 2).

Крім того, сторони домовилися, що ОСОБА_3 : двічі на рік (до 1 березня та 15 серпня) повинен купити для дитини одяг, шкільне та спортивне приладдя на суму 7 500 грн або надати відповідачці вказану суму для самостійного придбання товарів і приладдя (п. 3); щорічно (з 1 червня до 30 серпня) оплатити витрати на оздоровлення та відпочинок дитини у розмірі 10 000 грн, якщо дитина на літніх канікулах буде з матір`ю, або перебувати на відпочинку чи оздоровленні без участі жодного з батьків (п. 4); за наявності особливих обставин (розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтво тощо) брати участь у додаткових витратах на дитину на суму коштів, яка буде визначена за погодженням із матір`ю дитини (п. 5).

13 червня 2018 року державний нотаріус П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В. вчинила виконавчий напис, яким стягнула з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 44 129 грн аліментів за період з 23 червня 2017 року до 23 квітня 2018 року та 7 500 грн інших витрат на дитину.

а) щодо неналежного повідомлення відповідачки про судовий розгляд справи

Застосовані норми права

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Із положень ч. 2 ст. 211 ЦПК України слідує, що учасники справи повідомляються про місце, дату і час судового засідання судом.

Порядок повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду судового засідання встановлений ст.ст. 128, 130 ЦПК України, відповідно до яких судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повітка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій стороні.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, якщо його не було належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

За змістом указаних норм права повідомлення про судове засідання відноситься до елементу змагальності сторін та є обов`язком суду, натомість, неповідомлення судом учасників справи про дату, час і місце судового засідання є порушенням їх права на справедливий суд.

Неявка в судове засідання відповідача, якого не було належним чином повідомлено про судовий розгляд, є безумовною підставою для відкладення судового засідання.

З матеріалів справи відомо, що 18 листопада 2019 року судом першої інстанції була направлена ОСОБА_4 судова повістка про виклик у судове засідання на 5 грудня 2019 року на 15 годину 30 хвилин (день ухвалення оскаржуваного рішення).

Цю повістку суд надіслав на адресу місця реєстрації відповідачки: АДРЕСА_1 .

За повідомленням відділення зв`язку «Укрпошта» 25 листопада 2019 року поштове відправлення за місцем реєстрації ОСОБА_4 не вручено через відсутність адресата.

Разом із тим, ОСОБА_4 повідомляла суд першої інстанції свої адреси для листування у АДРЕСА_2, і по АДРЕСА_3 , - а також адресу електронної пошти і номер засобу зв`язку.

Суд першої інстанції не направив ОСОБА_4 повістки за вказаними адресами та не вжив дієвих заходів для повідомлення її про дату, час і місце судового засідання. Не був повідомлений про судовий розгляд і представник відповідачки - адвокат Осташ М.С.

Отже, суд розглянув справу за відсутності відповідачки ОСОБА_4 , яка не була належним чином повідомлена про дату, час і місце засідання суду.

В силу п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України вказане порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення.

б) щодо вирішення спору по суті

Застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса (ст. 189 СК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Із положень ч. 1 ст. 184 СК України слідує, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови від 25 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз положень ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: суттєвої зміни матеріального та сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Така зміна обставин має настати після того, як батьки (за домовленістю) визначили первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення ст. 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Матеріали справи вказують на те, що після укладення сторонами договору про сплату аліментів на дитину матеріальний стан ОСОБА_3 погіршився. Зокрема, ОСОБА_3 створив нову сім`ю, в якій ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народився син ОСОБА_5 .

Також у 2018 році його батько, ОСОБА_7 , захворів на тяжку хворобу, яка потребує дороговартісного лікування.

ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем. Згідно податкових декларацій платника єдиного податку за 2017-2018 роки за останній рік його доходи від цієї діяльності значно зменшилися.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що розмір сплачуваних ОСОБА_3 аліментів підлягає зміні, а з останнього на користь ОСОБА_4 мають сплачуватися аліменти на дитину у розмірі 7 500 грн на місяць.

При визначенні нового розміру аліментів судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище стягувача та платника аліментів, можливість надання утримання малолітній ОСОБА_5 її матір`ю.

Посилання ОСОБА_4 на відсутність підстав для зміни розміру аліментів на дитину є необґрунтованими.

Апеляційна скарга ОСОБА_4 також не містить переконливих доводів щодо неправильності визначення судом розміру аліментів.

Норми ст. 191 СК України регулюють час, з якого присуджуються аліменти на дитину вперше. Враховуючи, що раніше визначений розмір аліментів може бути змінено за рішенням суду, то відповідно до норм ст. 273 ЦПК України новий розмір аліментів починає діяти з дня набрання рішенням суду законної сили.

Суд першої інстанції правильно визначив час, з якого ОСОБА_3 має сплачувати аліменти на дитину у зменшеному розмірі.

Щодо судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналіз указаної процесуальної норми дає підстави для висновку, що у разі задоволення позову суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати зі сплати судового збору.

За подання позову ОСОБА_3 сплатив судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. (квитанція №41 від 2 липня 2019 року).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував цієї обставини та присудив витрати зі сплати судового збору в дохід держави, а не на користь ОСОБА_3

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Всупереч вимог процесуального закону суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідачки ОСОБА_4 , яка не була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, а також не вирішив належним чином питання про розподіл судових витрат, внаслідок чого ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

Разом із тим, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що мають місце підстави для зміни розміру аліментів на дитину, які стягуються з ОСОБА_3 за домовленістю сторін, і правильно визначив розмір цих аліментів, а тому в цій частині висновки суду ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів на дитину, визначений договором про участь у вихованні та утриманні дитини від 13 березня 2017 року, що укладений ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , та посвідчений п`ятою Київською державною нотаріальною конторою (реєстровий №8-279).

За умовами цього договору ОСОБА_3 (місце проживання - АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) сплачує ОСОБА_4 (місце проживання - АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) аліменти на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 7 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та протягом строку дії договору.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання - АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання - АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) 768 гривень 40 копійок судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 6 травня 2020 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Логінова С.М.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 50