Справа № 344/5283/14-ц
Провадження № 8/344/19/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Татарінової О.А.,

секретаря Стефанець Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/5283/14-ц за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в Івано-Франківський міський суд з заявою про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/5283/14-ц за нововиявленими обставинами. Вимоги заяви обґрунтовував тим, що 11 серпня 2017 року Івано-Франківським міським судом винесено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю, однак просить переглянути дане заочне рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки ОСОБА_2 згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 16 квітня 2010 року є безвісно відсутня особа на території України з 01 січня 2002 року, а тому у неї відсутня цивільно-процесуальна дієздатність під час розгляду справи №344/5283/14-ц. Окрім цього вказує на те, що судом першої інстанції та апеляційною інстанцією не досліджено процесуальні дії повіреного ОСОБА_3 по довіреності за № 570/4-1488 від 30.09.2014 та Івано-Франківським міським судом постановлено рішення за довіреністю №570/4-1488 від 30 вересня 2014 року, яка не посвідчена в нотаріальному порядку, оскільки на дату посвідчення 30 вересня 2014 року пакету довіреностей за №570/4-1488 та №570/4-1489 ОСОБА_2 є безвісно відсутня особа на території України з 01 січня 2002 року, а тому дана довіреність є недійсною згідно Закону України «Про нотаріат» та «Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України» . Враховуючи наведене просить постановити нове заочне рішення за нововиявленими обставинами згідно ст.344 ЦК України визнати право власності за набувальною давністю; п.2 ч.1 ст. 346 ЦУ України припинити право власності, на підставі відмови від права власності; ч.1 ст.347 ЦК України припинити право власності вчинивши дії за ст.360 ЦК України - неутримання 1/3 частки квартири як співвласник у праві спільної часткової власності з 01 січня 2001 року по даний час за строком та про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 за статтею 344 ЦК України, яка була зареєстрована за ОСОБА_2 у спільній частковій власності з ОСОБА_1 . Окрім того просив про залучення третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Президента України та генерального прокурора України.

В судове засідання заявник не з`явився, в заяві про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами зазначив, що у зв`язку з амбулаторним лікуванням просив розгляд справи провести без його участі. 19.10.2020 року заявником також подано заяву про розгляд справи без його участі в звязку із хворобою і амбулаторним лікуванням.

Дослідивши подану заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2017 року у справі № 344/5283/14-ц відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.10.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Івано-Франківського суду залишено без змін.

Відповідно до постанови Верховного суду від 05.12.2018 року рішення Івано-Франківського міського суду від 11.08.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.10.2017 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).

Дана норма закону надає можливість перегляду судом рішення у зв`язку із виявленням істотних обставин, що існували, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику на час вирішення справи, тобто перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставин про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 425 ЦПК України заява про перегляд рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 3 частини 3 статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Як на нововиявлені обставини ОСОБА_1 посилається на те, що при розгляді даної справи судом першої інстанції не досліджено процесуальні дії повіреного ОСОБА_3 по довіреності за № 570/4-1488 від 30.09.2014 та відсутність цивільно-процесуальної дієздатності ОСОБА_2 під час розгляду справи №344/5283/14-ц, яка згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 16 квітня 2010 року, є безвісно відсутня особа на території України з 01 січня 2002 року.

Проте такі обставини не є новоявленими в розумінні наведеної норми.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.

Посилання в заяві на проживання та реєстрацію позивача за адресою: АДРЕСА_2 з 1986 року по даний час та залишення відповідачем ОСОБА_2 своєї частки квартири АДРЕСА_1 також не є такими обставинами.

Зазначені обставини досліджувалися судом, а тому враховуючи доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати судове рішення, а вимоги заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, не відноситься до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України.

Виходячи з аналізу вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13,81,423,425,429 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/5283/14-ц за нововиявленими обставинами та залишити рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.08.2017 року у справі № 344/5283/14-ц в силі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А.Татарінова

Повний текст ухвали складено 19 жовтня 2020 року