Справа № 357/2884/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, мотивуючи тим, що після досягнення повноліття їхній син продовжив навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Білоцерківський професійний ліцей» на денній формі навчання. Оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, позивачка просила суд стягнути з нього на свою користь аліменти на час навчання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 але не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на відповідний період, щомісячно, на час навчання ОСОБА_3 , починаючи з дня звернення до суду з позовом.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що проти позову заперечень не має, однак погоджується сплачувати аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 22.11.1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12.12.2014 року за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, справа №357/16349/14-ц.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2016 року у справі №357/15543/15-ц, крім іншого, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в сумі 1 000,00 грн. щомісяця, починаючи з 29.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки від 31.01.2020 року виданої Білоцерківським професійним ліцеєм, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є учнем ДПТНЗ «Білоцерківського професійного ліцею» з 01.09.2017 року за професією «майстер з діагностики» автомобільних засобів. Форма навчання денна, ліцей закінчить 30 грудня 2020 року. За період з 01.08.2019 року по 31.01.2020 року ОСОБА_3 отримав стипендію у розмірі 4 505,66 грн..

Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з наступного.

Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання врегульовано у Главі 15 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вказано вище, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг повноліття та продовжує навчання.

Суд вважає, що він, в зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу, йому необхідні кошти для оплати за навчання, проживання, кошти на проїзд, харчування, для придбання одягу, підручників тощо.

Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на час навчання сина, спроможний надавати матеріальну допомогу.

Сторони не надали суду документів на підтвердження розміру свого доходу.

Оскільки позивачка просила суд визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, а не твердій грошовій сумі, доводи відповідача про можливість сплачувати аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно не заслуговують на увагу.

Враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 182, 191, 198-201 СК України, ст.ст. 12, 81,141, 206, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.03.2020 року і до закінчення навчання, до 30.12.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір на користь Держави у розмірі 840,80 грн..

Рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 29.04.2020 року.

СуддяЛ. М. Кошель