ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року

м. Черкаси

справа № 712/883/20 провадження № 22-ц/821/721/20 категорія 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

секретар: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Виконавчий комітет Черкаської міської ради

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та виконавчого комітету Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року (постановлене в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Пироженко В.Д., повний текст виготовлено 02 березня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

28 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 жовтня 2019 року позивач звертався до відповідача із запитом про надання публічної інформації, а саме просив надати належним чином завірену копію рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 216 від 26 лютого 2019 року; завірену належним чином копію рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17 квітня 2019 року № 414 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на посаду на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м. Черкаси»; надати належно завірену копію укладеного договору між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та ТОВ «Сантехбудконструкція» на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних на території міста Черкаси № 1-26/04/19 від 26 квітня 2019 року. Відповідач не надав відповідь на вказаний письмовий запит впродовж 5 робочих днів.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію.

Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради надати ОСОБА_1 повну інформацію (документи) на запит про отримання публічної інформації від 03 жовтня 2019 року вх. № 10054-2. Вказане рішення суду відповідачем не виконане. Зазначає, що такими діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій, а саме він зазнав стрес, розчарування, що є підставою для стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 18 982 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 2 102 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що під час розгляду справи та детального з`ясування всіх обставин справи, судом було встановлено, що позивачу дійсну була нанесена моральна шкода протиправною бездіяльністю відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 оскаржив вказане рішення до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі просив змінити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Виконавчий комітет Черкаської міської ради також оскаржив вищезазначене рішення суду в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року як незаконне та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, при вирішенні справи та встановлення розміру заподіяної моральної шкоди в сумі 1 000 грн., суд першої інстанції не було обґрунтовано неможливість застосування такої величини, як «мінімальний розмір заробітної плати» за кожен місяць завдання моральної шкоди.

ОСОБА_1 вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди, суд повинен був застосувати як величину, розмір однієї мінімальної заробітної плати в сумі 4 100 грн. за кожен місяць завданої шкоди та стягнути сумарний розмір виходячи із кількості місяців заподіяння шкоди помножену на розмір мінімальної заробітної плати.

Вважає, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, нормам цивільного та процесуального законодавства, а тому підлягає зміні шляхом повного задоволення його позовних вимог.

Апеляційна скарга виконавчого комітету Черкаської міської ради мотивована тим, що при вирішенні справи, районним судом не надано належної оцінки тому, що позивач не надав достатніх, достовірних та належних доказів заподіяння йому душевних страждань відповідачем. Вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими а доводи в їх підтвердження є надуманими і підстав для їх задоволення не має.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві н апеляційну скаргу, що надійшов від Виконавчого комітету Черкаської міської ради, зазначено, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і такими, що не дають суду підстав для її задоволення.

Виконавчий комітет Черкаської міської ради вважає, що позивач не надав суду будь-яких доказів, фактичних даних про те, на підставі яких, суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги і крім того, вважає, що позовні вимоги є надуманими і такими, що не підлягають задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію.

Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради надати ОСОБА_1 повну інформацію (документи) на запит про отримання публічної інформації від 03 жовтня 2019 року вх. № 10054-2. Вказане рішення суду відповідачем не виконане. Зазначає, що такими діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій, а саме він зазнав стрес, розчарування, що є підставою для стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 18 982 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Судом першої інстанції було встановлено і дану обставину сторони не спростували, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію.

Отже, вказаним рішенням суду встановлено наявність факту вини відповідача, заподіяної позивачу своєю бездіяльністю.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ст. 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно виходив з того, що судовим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року фактично встановлено протиправність бездіяльність Виконавчого комітету Черкаської міської ради, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення виклав відповідні мотиви встановлення наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача.

Встановивши факт заподіяння позивачу моральної шкоди, підставою якої є встановлена рішенням адміністративного суду бездіяльність Виконавчого комітету Черкаської міської ради, суд першої інстанції прийшов до висновку, що достатньою та справедливою для компенсації моральних страждань буде грошова сума 1 000 грн.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Враховуючи конкретні обставини справи, характер спірних правовідносин, тривалість моральних страждань позивача у зв`язку з необхідністю докладення додаткових зусиль для доведення своїх вимог щодо розгляду його звернень, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що відшкодування моральних збитків повинно бути визначено у грошовому виразі.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що сума відшкодування в розмірі 1 000 грн. є надто малою та наполягав на задоволенні його вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги виконавчого комітету Черкаської міської ради зазначено, що в судовому засіданні не було встановлено та доведено факт заподіяння шкоди відповідачем позивачу, тому розмір стягнутої шкоди не відповідає обставинам справи та в позові необхідно відмовити.

Враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційних скарг не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції з слідуючих підстав.

Заподіяння шкоди позивачу діями відповідача встановлено рішенням Черкаського окружного адміністративного суду, тому позивач в порядку цивільного судочинства був наділений правом звернення до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив з засад розумності та справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 грн. є достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав позивача та характером завданої йому з боку уповноважених органів держави немайнової шкоди. Стягнення у такому розмірі не є надто мізерним та надто надмірним, враховує інтереси держави, не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільного інтересу.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України (з урахуванням змін внесених Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ).

Повний текст виготовлено 19 травня 2020 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді В.О. Єльцов

Л.В. Нерушак