СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/4197/20

пр. № 2/759/3338/20

08 травня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Шум Л.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в березні 2020 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000.00 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.02.2017, актовий запис № 369. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, шлюб між ними розірвано згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року. Донька проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 свій обов`язок щодо утримання доньки не виконує, на неодноразові прохання щодо виконання свого обов`язку по утриманню дитини не реагує, а тому вона звернулася до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 11.03.2020 року розгляд справи за клопотанням позивача призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 55-56).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

З матеріалів справи вбачається, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2011. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.02.2017, актовий запис № 369 (а.с. 13), яка проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо розміру участі відповідача в утриманні дітей між сторонами не досягнуто..

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, зазначена норма закону встановлює розмір аліментів у частці чи твердій грошовій сумі за вибором особи, яка звернулася до суду за захистом порушеного права і ніяк не визначає статус відповідача щодо його працездатності чи безробіття, не ставить цим в залежність суд щодо визначення порядку та способу стягнення аліментів і не зобов`язує суд діяти на свій розсуд.

А частина 1 статті 184 СК України виписана законодавцем таким чином, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 зводились до того, що вона просила суд про стягнення з відповідача на її користь аліментів на неповнолітню доньку у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. Положенням ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач вказує, що відповідач працює доцентом, завідувачем кафедри програмних систем і технологій факультету інформаційних технологій Київського національного університету ім. Т. Шевченка та отримує постійних дохід.

На підтвердження вказаних обставин суду не надано доказів, з клопотання про витребування доказів не зверталась, що унеможливлює встановлення реального місячного доходу відповідача та визначення співмірності вимог позивачки із доходами відповідача.

Відповідач є працездатним, проте доказів щодо джерел та рівня його доходів суду не надав.

Тому, суд визнає, що позивач вправі вимагати від відповідача аліментів на утримання доньки. Разом з тим, суд вважає, що позивачем дещо завищено розмір аліментів.

Так, фактично позивач в обґрунтування розміру заявлених вимог послалась лише на потреби дитини, залишивши поза увагою те, що обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках рівною мірою, реальну можливість відповідача виконати заявлені аліментні зобов`язання, тощо.

Тому, з урахуванням віку дитини, її потреб, даних про особу позивача, відповідача, як вони встановлені з матеріалів справи, виходячи з засад розумності, реальності, суд знаходить, що встановлення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в сумі 3000 грн., на місяць, буде необхідним і достатнім, для врегулювання спору по суті.

При цьому, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн., оскільки суду не надані належні та допустимі докази понесення позивачем таких витрат при розгляді даної спарви.

Отже, позов може бути задоволений частково.

Витрати у справі суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст.141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 206, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_3 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в сумі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 04 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Допустити рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_2 ) на користь держави 840 (шістсот сорок) грн. 80 коп.судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Суддя: Л.М. Шум