Справа № 163/2412/19 Провадження № 22-з/802/49/20 Головуючий у 1 інстанції: Чишій С.С.
Категорія: 80 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2020 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І. ,
суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву Приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» про стягнення заборгованості по заробітній платі за апеляційною скаргою відповідача - Приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 31 січня 2020 року,
Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 31 січня 2020 року позов у даній справі задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Любомльське РТП» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за період з 05 травня 2013 року по 01листопада 2013 року у розмірі 7716 грн. 72 коп..

У решті позову - відмовлено.

Рішення про стягнення місячної заробітної плати у розмірі 1147 грн. звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ПрАТ «Любомльське РТП» в дохід держави 2102 грн. судового збору.

У поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «Любомльське РТП», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати це рішення в частині задоволених позовних вимог і ухвалити у цій частині нове судове рішення - про відмову в позові із застосуванням строку позовної давності.

Постановою Волинського апеляційного суду від 15 травня 2020 року апеляційну скаргу відповідача задоволено частково.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 31 січня 2020 року в даній справі в оскаржуваній частині щодо часткового задоволення позову, а також в частині стягнення судового збору скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 05 травня 2013 року по 01 листопада 2013 року.

14 вересня 2020 року до апеляційного суду від відповідача ПрАТ «Любомльське РТП» надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення. У заяві товариством ставиться питання про стягнення із позивача ОСОБА_1 на користь відповідача сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору у розмірі 1153 грн., оскільки апеляційним судом при ухваленні постанови питання розподілу судових витрат вирішено не було.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що подана заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постановою Волинського апеляційного суду від 15 травня 2020 року апеляційну скаргу відповідача ПрАТ «Любомльське РТП» задоволено частково, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 31 січня 2020 року в оскаржуваній частині скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у позові ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Разом із тим, апеляційним судом не було вирішено питання щодо зміни розподілу судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Із квитанції Нововолинського відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № N19CF4399M від 10 квітня 2020 року вбачається, що за подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 1153 грн. судового збору (а.с.136).

Судовий збір сплачено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у м.Луцьку /Луцька отг/ 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38009628; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримуваача: UA0003550; призначення платежу: 101; 03569284; судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , на рішення суду від 31.01.2020; справа № 163/2412/19; Волинський апеляційний суд.

Ураховуючи вище наведені правові норми, а також те, що позивач ОСОБА_1 відповідно до положень п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у справі про стягнення заробітної плати звільнений від сплати судового збору у всіх судових інстанціях, то компенсацію судових витрат відповідачу ПрАТ «Любомльське РТП» у сумі 1153 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги слід провести за рахунок держави у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України.

Таким чином, понесені відповідачем судові витрати у розмірі 1153 грн. підлягають поверненню з державного бюджету України, а не позивачем ОСОБА_1 , як про це клопоче у заяві відповідач.

Керуючись ст. ст. 270, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву відповідача задовольнити частково.

Повернути з державного бюджету України Приватному акціонерному товариству «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1153 (одна тисяча сто п`ятдесят три) гривні.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий - суддя

Судді