ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 670/204/20
Провадження № 22-ц/4820/1412/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представника позивача Мевши Д.В.

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу 670/204/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду від 02 липня 2020 року (повне судове рішення складено 06 липня 2020 року, суддя Волкова О.М.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

Звертаючись до суду, ОСОБА_2 просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього відповідно до рішення Віньковецького районного суду від 17 травня 2018 року на користь відповідачки ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 з 1/4 частини від заробітку (доходу) до 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовував тим, що після ухвалення зазначеного рішення у нього змінилось матеріальне становище, яке пов`язане з утворенням нової сім`ї та змінився сімейний стан, адже 10.02.2020 року у новій сім`ї у нього народилося двоє дітей. Позивач вказує, що він втратив постійну роботу, його дружина здійснюючи догляд за дитиною, а тому вважає, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів.

Рішенням Віньковецького районного суду від 02 липня 2020 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17.05.2018 року та постановлено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України та ст. ст. 141,180, ч. ч. 2, 3 ст. 182 СК України. Апелянтка вказує, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не з`ясував матеріального стану платника аліментів, зокрема наявність у нього на праві власності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, корпоративних прав, його витрат на придбання рухомого та нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не врахував стан здоров`я та матеріальний стан дитини, що призвело до ухвалення незаконного рішення по суті. Апелянт зазначає, що позивач та його представник не надали суду доказів того, що матеріальний стан платника аліментів на даний час не дає можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Натомість судом встановлено, що позивач є фізично здоровою молодою людиною, не інвалід, працює таксистом, володіє автомобілем, що, на думку апелянтки, дає можливість останньому належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання по утриманню сина. Крім того, судом не було враховано ту обставину, що відповідачка у зв`язку із хворобами сина перебуває у безоплатній відпустці по догляду за дитиною до 6 років, тому позбавлена можливості працювати. З огляду на вищенаведене, апелянтка просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник позивача Мевша Д.В. проти доводів апеляційної скарги заперечив, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до суду не з`явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином. Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог ст. ст. 12,76 - 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Віньковецького районного суду від 17 травня 2018 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-6).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на «Д» обліку , як такий, що часто хворіє на вірусні захворювання (а.с.25).

Рішенням Віньковецького районного суду від 01 червня 2018 року шлюб, зареєстрований 14.05.2016 року за актовим записом №548 у Хмельницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвано (а.с. 3-4).

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_2 наказом директора ТОВ «Даль Мир» від 30.08.2019 року за №126 ОСОБА_2 звільнений з роботи за власним бажанням (а.с. 10).

11 вересня 2019 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_4 народилося двоє дітей: донька ОСОБА_8 та син ОСОБА_9 , батьком яких в актовому записі про народження зазначено ОСОБА_2 . Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 11.09.2019 року та свідоцтвами про народження відповідно серія НОМЕР_2 та серія НОМЕР_3 від 13.02.2020 року (а.с.7-9).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відбулись істотні зміни в матеріальному та сімейному стані позивача, він створив нову сім`ю, у якій народилося двоє дітей, що є підставою для зменшення розміру призначених аліментів.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Так, за змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 лютого 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Разом з тим, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз`яснень, що викладені в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про не з`ясування судом першої інстанції усіх обставин справи,а саме: майновий стан платника аліментів, наявність у нього на праві власності, володінні та / або користуванні майна та майнових прав, рухомого і нерухомого майна, грошових коштів, корпоративних прав, його витрати на придбання рухомого і нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; стан здоров`я та матеріальне становище сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та не враховано відсутність будь якого доходу у апелянтки, крім аліментів, що сплачує позивач є недоведеними.

Так, як вбачається із мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України було оцінено усі докази, що надавалися учасниками справи та їх представниками, в тому числі: виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку КП «Хмельницький перинатальний центр» Хмельницької міської ради №168 від 12.05.2020 року, копію трудової книжки ОСОБА_2 (а.с. 10, 25, 28).

Разом з тим, суд першої інстанції вірно зазначив у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості при наявності підстав понесених нею додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (хворобою дитини) звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача понесених додаткових витрат.

Інших доказів щодо: наявності у позивача на праві власності, володінні та / або користуванні майна та майнових прав, рухомого і нерухомого майна, грошових коштів, корпоративних прав; витрат на придбання рухомого і нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів відповідачкою суду в порушення вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України надано не було та нею не заявлялися клопотання про витребування таких доказів з причин неможливості надання їх самостійно. А в силу ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 не може фактично працювати не є підставою для скасування оскаржуваного рішення та відмови у позові, адже обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Також, посилання апелянтки на те, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачає саме право суду щодо зміни розміру аліментів, а не обов`язок є такими, що не впливають на незаконність оскаржуваного судового рішення, адже Віньковецький районний суд при ухваленні 02 липня 2020 року рішення виходив з наявності та доведеності підстав для зміни розміру стягуваних аліментів, що визначений рішенням Віньковецького районного суду від 17.05.2018 року, вірно застосувавши при цьому положення ст. ст. 180, 182,183, 190 СК України.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 02 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай