ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 2027/2669/2012

провадження 22ц/818/2216/20

Харківський апеляційний суд в складі судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

імена (найменування) сторін:

заявник - ОСОБА_1 ,

представники заявника - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

заінтересована особа - Акціонерне товариство «Дельта Банк»,

заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович,

заінтересована особа - Державне підприємство «СЕТАМ»,

заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП»,

представник особи, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року в складі судді Скотаря А.Ю.,

у с т а н о в и в:

В лютому 2012 року Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2016 року, позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18 жовтня 2008 року в розмірі 499 652,18 доларів США, що еквівалентно 3 992 120,98 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») у виконавчому провадженні щодо виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року згідно з виконавчим листом № 2027/2669/2012.

Замінюючи стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на АТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні щодо виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року згідно з виконавчим листом № 2027/2669/2012, суд першої інстанції виходив із того, що 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» на АТ «Дельта Банк» було укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно з положеннями якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло права вимоги за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18 жовтня 2008 року. А тому, відповідно до вимог статті 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

31 серпня 2018 року Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист з примусового виконання рішення заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18 жовтня 2008 року в розмірі 499 652,18 доларів США, що еквівалентно 3 992 120,98 грн. У виконавчому листі зазначено, що рішення суду набрало законної сили 12 грудня 2019 року.

24 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що підстав для видачі 31 серпня 2018 року виконавчого листа з зазначенням стягувачем АТ «Дельта Банк» у суду першої інстанції не було, оскільки не існувало ухвали суду про заміну боржника у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив визнати виконавчий лист № 2027/2669/2012 таким, що не підлягає виконанню, та зупинити виконання за даним виконавчим листом.

11 листопада 2019 року Мордак І.С. - представник ПАТ «Дельта Банк» подала відзив на заяву, в якому просила відмовити в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відзив мотивовано безпідставністю вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборон щодо заміни боржника у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження законом не встановлено.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий лист, № 2027/2669/2012, виданий Московським районним судом м. Харкова 31 серпня 2018 року з примусового виконання рішення заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18 жовтня 2008 року в розмірі 499 652,18 доларів США, що еквівалентно 3 992 120,98 грн таким, що не підлягає виконанню. Зупинення виконання за виконавчим листом № 2027/2669/2012 скасовано.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на час постановлення ухвали від 03 грудня 2014 року про заміну сторони виконавчого провадження існувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2027/2669/12, яке на час звернення ПАТ «Дельта Банк» з заявою про видачу виконавчого листа було закрито.

18 лютого 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (далі - ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП») подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що виконавчий лист був виданий у відповідності з вимогами діючого законодавства, що узгоджується з правовими позиціями, які містяться в постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц та від 18 грудня 2019 року у справі № 465/7682/13-ц.

24 березня 2020 року Конепуд Дмитро Васильович - представник Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ») подав відзив на апеляційну скаргу, в яких просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Відзив мотивовано тим, що заява ОСОБА_1 є безпідставною, а ухвала суду першої інстанції не є обгрунтованою та постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки виконавчий лист видано у відповідності з вимогами закону.

14 червня 2020 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив закрити апеляційне провадження, а у разі відмови в закритті апеляційного провадження - залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що на теперішній час апелянт не набув статусу стягувача у виконавчому провадження, а тому він і не має процесуальної дієздатності та не є особою, про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки вирішувалось судом першої інстанції час розгляду ухвали про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, яка була подана саме під час виконавчого провадження.

Крім того зазнгачає, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

ПАТ «Дельта Банк», приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович, ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18 жовтня 2008 року в розмірі 499 652,18 доларів США, що еквівалентно 3 992 120,98 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а. с. 65-66 т. 1).

22 жовтня 2012 року Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 2027/2669/2012 з примусового виконання рішення заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18 жовтня 2008 року в розмірі 499 652,18 доларів США, що еквівалентно 3 992 120,98 грн. У виконавчому листі зазначено, що рішення суду набрало законної сили 27 серпня 2012 року (а. с. 100 т. 1).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області Панюкової О.О. від 07 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18 жовтня 2008 року в розмірі 499 652,18 доларів США, що еквівалентно 3 992 120,98 грн (ВП № 42874603). В постанові зазначено стягувачем - ПАТ «Кредитпромбанк» (а. с. 79 т. 1).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року замінено сторону виконавчого провадження на правонаступника - з ПАТ «Кредитпромбанк» на АТ «Дельта Банк» (а. с. 94-95 т. 1).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області Панюкової О.О. від 26 січня 2015 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18 жовтня 2008 року в розмірі 499 652,18 доларів США, що еквівалентно 3 992 120,98 грн (ВП № 42218636). В постанові зазначено стягувачем - ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 104 т. 1).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року (а. с. 139 т. 1).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2016 року заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року залишено без змін (а. с. 255-258 т. 1).

31 серпня 2018 року Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист з примусового виконання рішення заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18 жовтня 2008 року в розмірі 499 652,18 доларів США, що еквівалентно 3 992 120,98 грн. У виконавчому листі зазначено, що рішення суду набрало законної сили 12 грудня 2019 року. Виконавчий лист пред`явлено до примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. (а. с. 42-43 т. 2).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. від 27 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2027/2669/2012, виданого 31 серпня 2018 року Московським районним судом м. Харкова з примусового виконання рішення заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18 жовтня 2008 року в розмірі 499 652,18 доларів США, що еквівалентно 3 992 120,98 грн. В постанові зазначено, що стягувачем є ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 58-59 т. 2).

Ухвалою Московського районного суду від 24 вересня 2019 року зупинено виконання за виконавчим листом 2027/2669/2012 (а. с. 140 т. 2).

Згідно з частинами першою та другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язково тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах

Положеннями частин першої, п`ятої статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадках необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічні положення були передбачені частиною першої статті 378 ЦПК України в редакції, чинній на час заміни сторони виконавчого провадження.

Оскільки ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» на підставі договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 27 вересня 2013 року, сторону виконавчого провадження замінено на правонаступника з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з положеннями пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина