Провадження № 2-о/638/207/20
У Х В А Л А

21 вересня 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря Рассохи В.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в окремому провадженні у залі суду м. Харкова клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної генетичної експертизи у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_4 , Державна міграційна служба України, про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту родинних відносин, в обгрунтування якої зазначила, що вона є громадянкою Ісламської Республіки Афганістан та є бабою ОСОБА_2 , дитини моєї доньки ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ) ОСОБА_7 .

09 серпня 2018 року її донька зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася донька ОСОБА_2 . 03 квітня 2020 року Головним Управлінням Державної міграційної служби України було прийнято рішення про реєстрацію ОСОБА_2 громадянкою України.

ОСОБА_9 є моєю донькою, однак документи, що підтверджують наші родинні зв`язки відсутні через те, що свідоцтво про народження моєї дитини було втрачене під час її перебування на території Ісламської Республіки Афганістан.

З метою підтвердження родинних відносин між заявницею та її онукою її донька зверталась до Посольства Ісламської Республіки Афганістан в Україні, але їй було відмовлено в задоволенні, оскільки Посольство Ісламської Республіки Афганістан в Україні не надає відповідних консульських послуг.

У зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що заявниця є бабою ОСОБА_2 , дитини її доньки ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_4 . Встановлення цього факту необхідно їй для документального підтвердження відомостей про склад сім`ї, який засвідчує родинні стосунки між нею та ОСОБА_2 з метою мого подальшого звернення до Державної міграційної служби України із заявою про надання їй дозволу на імміграцію як особі, яка є бабою громадянина України (дитини її доньки).

Разом із заявою про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 подала клопотання про призначення судово-медичної генетичної експертизи, в якому просила призначити судово-медичну генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, що розташоване за адресою: м. Київ-141, вул. Докучаєвська, 4. На розгляд експерта поставити наступне питання: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий Посольством Афганістану в Москві 20.08.2016 року (дійсний до 20.08.2021 року) є особою, яка є бабою громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис свідоцтва про народження Х°4919 від 23.10.2019 року, виданий Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області? Відібрання зразків біологічного матеріалу для проведення експертизи доручити Комунальному закладу охорони здоров`я Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи (КЗОЗ ХОБСМЕ), (місцезнаходження юридичної особи: 61052, Харківська обл., місто Харків, вул. Дмитрівська, будинок 14).

В обгрунтування клопотання заявниця зазначила, що для з`ясування тієї обставини, чи є вона біологічною бабою її онуки ОСОБА_2 , дитини її доньки ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_4 , необхідні спеціальні знання у галузі медицини, тому вважає за необхідне заявити клопотання про призначення судово-медичної генетичної експертизи, проведення якої доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (м. Київ-141, вул. Докучаєвська, 4).

Також, ОСОБА_1 зазначила, що при призначенні експертизи просить врахувати, що вона має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується відповідними медичними документами. Відтак, подорож до м. Київ для надання біологічних зразків для неї та для законного представника заінтерсованої особи є об`єктивно важким та занадто витратним. Подібні експертизи у м. Харків станом на сьогодні жодною сертифікованою експертною установою не проводяться. Однак, у м. Харкові є спеціалісти, які спроможні належним чином відібрати біологічні зразки для проведення такої експертизи. Єдина належним чином сертифікована установа у галузі судово-медичної експертизи у Харківській області - Комунальний заклад охорони здоров`я Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи, спеціалісти якої мають відповідну кваліфікацію для відібрання - біологічного матеріалу для проведення судово-медичної генетичної експертизи.

У підготовче судове засідання з`явився представник заявниці ОСОБА_10 .

У підготовче судове засіданні учасники справи не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомили, заяви про відкладення розгляду підготовчого судового засідання суду не подавали.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення представника заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_10 суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Актами законодавства, якими слід керуватися у вирішенні питань призначення експертизи є Цивільний процесуальний кодекс України, Закон України «Про судову експертизу», Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджені наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5).

Відповідно до Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Водночас згідно з частиною першою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Судово-генетична експертиза це індивідуальна ідентифікація (своєрідна генетична паспортизація), встановлення спорідненості по крові на рівні дослідження структури дезоксирибонуклеїнової кислоти (ДНК). Цей вид експертиз дозволяє не тільки категорично виключити батьківство, а й здійснити походження дитини від обох батьків завдяки спорідненості по крові (ідентифікація особи), а також діагностику спадкових хвороб у плода на ранніх стадіях вагітності.

Судово-генетична експертиза (ДНК), в якій міститься вся генетична інформація людини, що зберігається в хромосомах. Всього 46 пар хромосом. Одну їх половину дитина отримує від матері, а другу - від батька. При встановленні батьківства спочатку визначаються ті хромосоми, які дісталися дитині від мами, а що залишилися порівнюються з генетичним матеріалом можливого батька. Якщо вони збігаються, значить, батьківство можна вважати доведеним. Вікових меж для проведення експертизи не існує, оскільки ДНК залишається незмінною протягом усього життя.

Кожна особа, яка бере участь у справі про встановлення батьківства, материнства, має право запропонувати перелік питань суду , на які повинен дати відповідь експерт. Проте остаточний список питань, на які дає відповідь експерт формулюється судом в ухвалі про призначення експертизи.

Висновок експертизи з питання походження дитини є одним із доказів, які повинні бути оцінені судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням згаданих Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

При цьому слід розмежовувати такі категорії як "предмет спору", "предмет позову" та "предмет доказування".

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Предметом позову є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги.

Предмет доказування це коло обставин, які належить установити по конкретній справі і які необхідні для правильного вирішення справи по суті, тобто ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

При цьому суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Виходячи із того, що саме на позивача покладається обов`язок обґрунтувати позов, тобто навести ті обставини, які на його думку свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог (підстави позову), суд при визначенні предмету доказування керується, зокрема підставами позову.

У відповідності до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зміст зазначеної норми окреслює предмет доказування у цивільному процесі. Він повністю залежить від правових позицій сторін.

Обсяг предмету доказування обмежується не лише обставинами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а іншими обставинами, які мають значення для правильного вирішення цивільного спору. При цьому обставини, які не мають значення для вирішення справи по суті, не підлягають доказуванню сторонами та встановленню судом.

За практикою призначення судової експертизи недопустими є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Призначаючи експертизу по справі, суд може зважати на предмет спору, однак при визначенні підстав для призначення експертизи суд повинен керуватися предметом доказування.

Предмет доказування і предмет позову виступають ключовими орієнтирами при визначенні меж здійснення судочинства. Повне, своєчасне і належне використання судом "предмету доказування" є запорукою реалізації принципу процесуальної економії та є гарантією дотримання права сторін на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази.

Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, та іншого епітелію, волосся (при наявності волосяного фолікула).

В даному випадку заявниця просить на дослідження експерту поставити питання про встановлення родинного зв`язку між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , дитини її доньки ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ) ОСОБА_7 ,

Методика проведення досліджень на предмет біологічної спорідненості базується на принципах успадкування дітьми генетичних ознак своїх батьків.

Особливістю дослідження спорідненості є те, що кожен з батьків (батько та мати) передає своїй дитині тільки одну алель кожного локосу ДНК.

ДНК притаманна індивідуальна специфічність, тобто розподіл та комбінації успадкованих генетичних ознак у дітей є різною, співпадає лише у однояйцевих близнюків, тому провести експертизу щодо біологічної спорідненості між онуком та бабусею неможливо, оскільки вони не є прямими родичами.

Дані про наявність кровного споріднення між особою бабусею та онукою можуть бути встановлені на підставі інших доказів, як то пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів тощо.

Згідно із ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні про витребування доказів має бути також зазначено обставини, які може підтвердити доказ, що витребовується або аргументи, які він може спростувати.

Крім того, в заяві при призначення експертизи заявниця просить врахувати, що вона має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується відповідними медичними документами. Відтак, подорож до м. Київ для надання біологічних зразків для неї та для законного представника заінтересованої особи є об`єктивно важким та занадто витратним. Подібні експертизи у м. Харків станом на сьогодні жодною сертифікованою експертною установою не проводяться. Однак, у м. Харкові є спеціалісти, які спроможні належним чином відібрати біологічні зразки для проведення такої експертизи. Єдина належним чином сертифікована установа у галузі судово-медичної експертизи у Харківській області - Комунальний заклад охорони здоров`я Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Отже, предметом доказування у даній справі є родинна спорідненність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, батьки дитини живі і з`ясуванню кровного споріднення між бабусею та онукою у цій справі нічого не перешкоджає.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Однак, позивачем не надано доказів неможливості проведення експертизи в порядку ч. 1 ст. 106 ЦПК України або ж ухилення законного представника ОСОБА_2 від її проведення.

Відповідно до пункту 8 Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно яких жоден доказ не має для суду насамперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено іншими доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для призначення судово-медичної генетичної експертизи.

Керуючись ст. 103, 258, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної генетичної експертизи відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 22 вересня 2020 року.

Суддя І.П. Латка