Провадження № 2/727/136/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Булега Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин,

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, ними до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. подано відповідні заяви про прийняття спадщини.

Крім них, спадкоємцем першої черги після смерті батька є його дружина ОСОБА_3 , яка претендує на 2/3 частки у нерухомому майні.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.07.2014 року. Вказана квартира набута їхнім батьком внаслідок знесення старого житлового будинку АДРЕСА_2 , яку він отримав у спадщину після смерті своєї матері.

Такий спосіб набуття однокімнатної квартири АДРЕСА_1 підтверджується договором на відселення власника квартири від 25.04.2014 року, який укладено між ТзОВ БФ «Чернівціжитлобуд» та ОСОБА_4 , тобто спірна квартира є особистою приватною власністю їхнього батька та не може вважатися спільною сумісною власністю подружжя, а тому предметом спадкування є квартира повністю, а не 1/2 частка як вважає відповідачка.

У свідоцтві про народження її прізвище та прізвище її батька записано на російській мові « ОСОБА_5 », однак паспорт виданий їй на прізвище « ОСОБА_5 ». Вказана розбіжність зумовлена неправильним перекладом тексту із російської мови на українську мову.

А тому просили встановити факт, що вона була рідною донькою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Чернівці, визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , а саме по 1/3 частці кожному квартири АДРЕСА_1 .

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Доповнив, що спірна квартира придбана ОСОБА_4 у період шлюбу з відповідачкою за спільні кошти, тобто набута ними на праві спільної сумісної власності, у зв`язку з чим спадкуванню підлягає лише 1/2 частка квартири. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідачки, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, яке видано на російській мові (а.с.9), позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько: ОСОБА_4 , мати ОСОБА_8 . Прізвище позивача та його батьків записано російською мовою « ОСОБА_5 ».

Відповідно до копії свідоцтва про народження, яке видано на російській мові (а.с.9), позивачка ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько: ОСОБА_4 , мати ОСОБА_8 . Прізвище позивачки та її батьків записано російською мовою « ОСОБА_5 ».

Як вбачається з копії паспорта громадянина України (а.с.12), прізвище позивачки у зв`язку з перекладом з російської мови на українську мову зазначено « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, в тому числі: родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Суд вважає, що необхідно встановити, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки від даного факту залежить отримання належної ОСОБА_1 частки у спадковому майні та отримання відповідного свідоцтва.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.07.2014 року (а.с.119) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.120).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , є його діти позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та його дружина відповідачка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.50).

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно зі ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , після смерті батька, звернулися із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку кожному квартири АДРЕСА_1 (а.с.131, 136), однак приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку спірної квартири кожному, у зв`язку з тим, що ними не подано належним чином оформлений документ, що підтверджує право власності померлого на спірну квартиру, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.28-30, 40-42).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.03.2009 року (а.с.95), ОСОБА_4 успадкував після смерті ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно з довідкою ТзОВ БФ «Чернівціжитлобуд» №38 від 25.04.2014 року (а.с.13), квартира АДРЕСА_1 передана ОСОБА_4 в рахунок знесення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, такий спосіб набуття однокімнатної квартири АДРЕСА_1 підтверджується договором на відселення власника квартири від 25.04.2014 року (а.с.14), який укладено між ТзОВ БФ «Чернівціжитлобуд» та ОСОБА_4 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Суд вважає, що посилання відповідачки у відзиві та її представника в судовому засіданні на те, що спірна квартира отримана ОСОБА_4 у період шлюбу з відповідачкою та набута ними на праві спільної сумісної власності є безпідставним, оскільки квартира АДРЕСА_1 набута ОСОБА_4 в рахунок знесення житлового будинку АДРЕСА_4 , в якому йому на праві власності належала квартира АДРЕСА_5 , яку він отримав у спадщину після смерті ОСОБА_9 , а тому спірна квартира придбана не за кошти подружжя, а є особистою приватною власністю ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Суд вважає, що необхідно визнати за позивачами право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 у вигляді по 1/3 частці кожному квартири АДРЕСА_1 , задовольнивши в цій частині позовні вимоги.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачкою ОСОБА_3 та її представником не надано суду жодних доказів, якими б підтверджувалися обставини, зазначені у відзиві на позов.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що необхідно встановити факт, що позивачка ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 у вигляді по 1/3 частці кожному квартири АДРЕСА_1 , задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.57 СК України, ст.ст.1216, 1217, 1218, 1220, 1261, 1267, 1297, 1298 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 була рідною донькою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Чернівці.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті батька ОСОБА_4 та належала йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.07.2014 року, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Чернівці

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті батька ОСОБА_4 та належала йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.07.2014 року, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Чернівці.

Скасувати заборону приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Савчук Віталіні Григорівні у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом дружині ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Чернівці ОСОБА_3 по спадковій справі № 5/2019., яка була накладена ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 жовтня 2019 року.

Рішення для виконання надіслати приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Савчук Віталіні Григорівні.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 04.03.2020 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: