Провадження № 2/205/325/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2020 року цивільна справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 квітня 2018 року, вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У квартирі також зареєстровані її діти: неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач ОСОБА_2 . Останній у спірній квартирі не проживає, його речей в ній немає, комунальні послуги не сплачує та поточний ремонт не здійснює, фактичне його місце проживання невідомо. Перешкод у проживанні йому ніхто не чинить. Позивач у своїх позовних вимогах просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідачеві ОСОБА_2 у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 квітня 2018 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 7), право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 квітня 2018 року за № 25838232 (а.с. 8-9).

Відповідач ОСОБА_2 є сином позивача (а.с. 12).

Відповідно до довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 25 листопада 2019 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована позивач ОСОБА_1 , неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , який у квартирі не проживає (а.с. 13).

Згідно з актом обстеження квартири від 21 листопада 2019 року, складеного комісією у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , затвердженого головою комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає, близько трьох років, його речей у квартирі немає (а.с. 14).

На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником (співвласником) квартири АДРЕСА_1 , не проживає в ній понад три роки, його речей у квартирі, належній позивачеві, немає, комунальні послуги він не сплачує, суд доходить висновку, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп., який з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 29, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-5 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: