Справа № 466/2031/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 жовтня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Масної К.О.

№466/2031/20; 2/466/1181/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

16.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором дарування від 30.07.1981 року, посвідченого державним нотаріусом 3-ї Львівської державної нотаріальної контори Мельником Є.А. реєстраційний номер 3187 та Реєстраційним посвідченням від 04.08.1981 року №3860 виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації.

Зазначена частина житлового будинку складається з трьох житлових кімнат житловою площею 41,30 кв.м. Із господарських будівель до нього відноситься сарай, вбиральня та криниця.

В належній позивачу 1/3 частині житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до довідки форми №2 з місця проживання про склад сім`ї і прописку, виданої ЛКП «Балатон-409» від 19.02.2020 року №3169 зареєстровано шестеро осіб: позивач ОСОБА_1 (власник), її внуки - ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та її правнуки, діти ОСОБА_2 ,- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Фактично в належній позивачу 1/3 частині даного житлового будинку проживає вона, її онук - ОСОБА_6 , опікуном якого позивач являється та її повнолітня онука- ОСОБА_5 .

Відповідачі - ОСОБА_2 та її діти- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 попри документальну реєстрацію в належній їй частині зазначеного будинку жодного дня в ньому не проживали та не проживають, хоча документально залишаються зареєстровані в ньому.

Відповідачка ОСОБА_2 була зареєстрована з часу її народження позивача донькою, а її матір`ю. Діти ОСОБА_2 , відповідачі по справі були зареєстровані за місцем своєї матері - ОСОБА_2 , аналогічно з часу їх народження.

Онука позивача ОСОБА_2 та її діти - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , з часу їх народження постійно проживали та продовжують проживати в селі Ясниська, хоча документально були та залишаються зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 .

З часу реєстрації відповідачів, останні жодного разу не надавали матеріальної допомоги для утриманню будинку, не оплачували комунальні послуги, частина з яких нараховується від кількості зареєстрованих осіб, однак весь цей час залишаються в ньому зареєстровані.

Крім цього, реєстрація відповідачів в зазначеному будинку створює для позивача низку проблем та порушує її права як власника, а саме: за місцем проживання та реєстрації на ім`я відповідачки - ОСОБА_2 не поодиноко надходять поштові листи з банківських та колекторських установ; відповідачку ОСОБА_2 , за її борги розшукують колектори та невідомі особи; їй в усній формі відмовлено в призначенні субсидії, оскільки вона не має можливості подати відомості про доходи усіх зареєстрованих осіб, які з нею не проживають та не підтримують родинних відносин; внаслідок реєстрації відповідачів, позивач не може вільно відчужити свою 1/3 частину будинку іншим співвласникам, оскільки в ній зареєстровані особи, які не є членами її сім`ї та не підтримують родинних відносин.

Жодних домовленостей або угод між позивачем та відповідачами про право чи порядок користування житлом не було та не укладалось.

Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в житловому будинку АДРЕСА_1 , підтверджується відповідними Актами, складеними комісією ЛКП «Балатон-409» від 21 жовтня 2019 року №419, 27.11.2019 року №478 та 24.02.2020 року в присутності сусідів- ОСОБА_8 , що проживає в житловому будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , що проживає в будинку АДРЕСА_1 . Враховуючи вищевикладене, вимушена звернутися з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, яке призначено на 15 жовтня 2020 року не з`явилася, однак представник позивача, адвокат Ільків Г.М. подала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 30.07.1981 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Мельником Є.А. реєстраційний номер 3187 та Реєстраційного посвідчення від 04.08.1981 року №3860, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.7-9).

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої 19.02.2020 року ЛКП «Балатон 409» за №3169, в будинку АДРЕСА_1 , співвласником якого є позивач ОСОБА_1 та зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 - внучка, ОСОБА_3 - правнучка, ОСОБА_4 - правнук (а.с.12).

Відповідачі в будинку АДРЕСА_1 ніколи не проживали, допомоги по утриманню житла не здійснювали. Позивач самостійно утримує вказане майно та несе витрати з приводу оплати комунальних послуг.

Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в спірному будинку АДРЕСА_1 стверджується також актами ЛКП «Збоїща-408» №419 від 21.10.2019 року, №478 від 27.11.2019 року та актом ЛКП «Балатон-409» від 24.02.2020 року, згідно яких ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 , однак не проживають за вищевказаною адресою (а.с.13-15).

Крім того, з Акту №10 від 30.06.2020 року обстеження фактично проживаючих осіб в житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 вбачається, що в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 фактично проживають без реєстрації такі особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с.39).

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідачів без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача, письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідачів в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У зв`язку з наведеним, з відповідачів підлягають стягненню в користь позивача 840,80 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 ос. такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова з дня його проголошення.

Текст рішення складено та підписано 15.10.2020 року.

Суддя О. І. Ковальчук