Справа № 149/1520/20
Провадження №2/149/465/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.09.2020 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.,

при секретарі Паламарчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаною позовною заявою.

Позовна заява мотивована тим, що 07.03.1975 року виконавчим комітетом Ради депутатів трудящих м. Хмільник батькові позивача ОСОБА_2 на сім"ю у складі чотирьох осіб було видано ордер за №518 на право зайняття квартири АДРЕСА_1 . До 1985 року ОСОБА_2 було повністю виплачено пайові внески на зазначену квартиру. У 2005 році ОСОБА_2 передав ключі від квартири позивачу, як своєму синові, дозволивши проживати, здійснювати ремонт та розпоряджатися нею на свій розсуд.

При вселенні у квартиру позивачем було погашено заборгованість за житлово-комунальні послуги та протягом 15 років позивач утримує квартиру і відкрито володіє нею, однак вказана квартира не зареєстрована на нього у встановленому законном порядку. У зв`язку із викладеним позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, суду надав відзив, в якому просить суд у задоволення позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що право власності на майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону, яка не проводилась. Крім того позивачем не надано будь-яких доказів того, що він з 2005 року проживав в казаній квартирі та сплачував усі житлово-комуунальні послуги і утримував її. А тому, доводи позивача не підтверджуються допустимими доказами та не надані суду, що є підставою для відмови у задоволенні вказаних позовних вимог.

31.08.2020 року представник позивача адвокат Адамчук П.Б. суду надав відповідь на відзив в якому вказав, що ОСОБА_2 став власником квартири АДРЕСА_1 оскільки повністю сплатив пайові внески і чинне законодавство на той час не передбачало вимог щодо обов`язкової державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до наступного.

07.03.1975 року виконавчим комітетом Ради депутатів трудящих міста Хмільника, на підставі рішення виконавчого комітету Хмільницької міської Ради депутатів трудящих за № 2 від 24.01.1975 року, батькові ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на сім`ю у складі чотирьох осіб було видано ордер за № 518 на право зайняття квартири АДРЕСА_2 . (а.с.5)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.10.1960 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є ОСОБА_2 (а.с.10)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 16.04.2019 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.7)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 168080218 від 27 травня 2019 року відомості щодо квартири АДРЕСА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.(а.с.8)

У відповідності до повідомлення комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 82 від 06 червня 2019 року, згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 7357 станом на 31 грудня 2012 року, реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_4 комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» не проводилася. (а.с.9)

У відповідності до довідки правління ЖБК-3, до 1985 року ОСОБА_2 було повністю виплачено пайові внески за квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства.

Окрім того, у постанові від 07 лютого 2020 року по справі № 703/3090/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що з моменту сплати пайових внесків за квартиру у повному обсязі у особи виникає право власності на неї.

Тому, враховуючи наведене, суд вважає, що повністю сплативши пайові внески за квартиру АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 набув на неї права власності, тобто став її власником, адже чинне на той час законодавство не передбачало вимог щодо обов`язкової державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Враховуючи те, що позивач, після смерті свого батька, з 2005 року володіє та розпоряджається зазначеним майном, періодично сплачує комунальні платежі за квартиру АДРЕСА_1 , дозволив проживання в ній своїм знайомим, суд вважає, що саме з цього часу часу він безперервно та відкрито володіє нерухомим майном, тобто вже більше 15 років, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

На підставі викладене, ст. ст. 328, 344 ЦК України та керуючись ст. ст. 141, 262-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Войнаревич М. Г.