Справа № 680/195/19
№2/680/148/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

з участю секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

позивачки та відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_2 - адвоката Наталюка Н.М.,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Петльована Альона Михайлівна, про скасування запису про державну реєстрацію права власності на 2/3 частини квартири,-

установив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги, мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить 2/3 частини квартири за вказаною адресою, 1/3 частини квартири належить ОСОБА_3 . На час звернення до суду у квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

З жовтня 1994 року ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 в сімейних стосунках, він проживав разом нею у вказаній квартирі. У 1995 році у сторін народилась спільна донька ОСОБА_2 . На прохання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 погодилась на реєстрацію його у квартирі, як члена своєї сім`ї. У 1998 році ОСОБА_2 був зареєстрований в даній квартирі.

Однак, спільне життя з ОСОБА_2 не склалося, тому в лютому 2001 року стосунки з ним були припинені, а у березні 2006 році він одружився з іншою жінкою.

ОСОБА_2 не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно змінити місце реєстрації відмовляється. Більше того, перебуваючи зареєстрованим у квартирі здійснює знищення майна, яке знаходиться в квартирі, а саме: здійснив демонтаж системи опалення. Вчиняє перешкоди для проживання її та членам сім`ї у вказаній квартирі, шляхом встановлення своїх замків та погрожує фізичною розправою, у разі їхнього проживання в квартирі.

ОСОБА_2 тривалий час не є членом сім`ї ОСОБА_1 , не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Більше того, він забезпечений житлом, оскільки має у власності квартиру та житловий будинок.

Вважає, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту її порушених прав.

28 жовтня 2019 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , вважаючи, що остання не є власником квартири в АДРЕСА_1 , запис про державну реєстрацію здійснений безпідставно. Підставою для здійснення державної реєстрації слугувало рішення Новоушицького районного суду від 28 квітня 1995 року. Вказав, що ОСОБА_4 працював бригадиром у місцевому радгоспі «Мічурінський». Рішенням виконавчого комітету Новоушицької ради народних депутатів №76 від 20 квітня 1989 року було затверджено наказ радгоспу від 4 квітня 1989 року про надання квартири АДРЕСА_1 . На ім`я ОСОБА_4 було видано ордер на вселення. Таким чином останній набув квартиру на правах користування, а не власності. На цих же правах, у квартиру були вселені ОСОБА_5 та їх спільні діти, як члени сім`ї. Рішенням Новоушицького районного суду №2-95 від 28 квітня 1995 року позов ОСОБА_5 про зміну договору найму житлового приміщення та розподілу квартири задоволено та здійснено розподіл. Зобов`язано адміністрацію радгоспу «Мічурінський» укласти з ОСОБА_5 окремий договір найму. Таким чином, вказаним судовим рішенням не визнано право власності, а лише встановлено порядок користування квартирою на підставі договору найму. Отже, підстав для державної реєстрації не було.

На підставі поданих заяв працівниками радгоспу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 радгоспом «Мічурінський» надано дозвіл на обмін квартирами, які рахувались на балансі радгоспу. В подальшому було здійснено обмін житловими квартирами, а саме кімната площею 10,8 кв.м. по АДРЕСА_1 перейшла у користування ОСОБА_2 , а квартира площею 18 кв.м. по АДРЕСА_3 перейшла в користування ОСОБА_4 .

За таких обставин ОСОБА_2 вважає себе користувачем 1/3 частини вказаної квартири. Тому, у зустрічному позові просить суд скасувати запис № 28062600 від 19 вересня 2018 року, що вчинений державним реєстратором виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Петльованою А.М. про реєстрацію права власності ОСОБА_5 на 2/3 частини житлової квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І.

11 жовтня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за первісним позовом, призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

15 травня 2020 року ухвалою суду прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування запису про державну реєстрацію права власності на 2/3 частини квартири; до справи залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - державного реєстратора виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Петльовану А.М.

Ухвалою суду від 09 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

10 лютого 2020 року третя особа ОСОБА_3 подала до суду письмові пояснення в яких вказала, що вона є власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яку успадкувала після смерті батька. Вказала, що ОСОБА_2 деякий час був співмешканцем її матері, яка набула 2/3 частки вказаної квартири та зареєструвала останнього в квартирі, як члена своєї сім`ї, згодом їх стосунки погіршились.

Звертає увагу на те, що рішення Новоушицької селищної ради №167 від 24 квітня 1996 року про обмін квартирами було прийнято після смерті її батька, а саме батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

20 травня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду відзив на зустрічний позов у якому вказала, що ОСОБА_2 за вказаним позовом не є належним позивачем. Уся інформація, яку надав ОСОБА_2 в зустрічному позові щодо обміну квартирами не може бути підставою для подачі вказаного позову, оскільки обміну проведено не було. ОСОБА_2 був зареєстрований зі згоди ОСОБА_1 на її 2/3 частинах квартири, як її співмешканець, тобто був членом її сім`ї. Ордеру на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення №74 від 20 квітня 1989 року отримано не було. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом.

05 червня 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Наталюк Н.М. подав до суду відповідь на відзив на зустрічний позов в якому вказав, що поданий відзив є необґрунтованим та такий, що не підтверджується матеріалами справи та суперечить їм. Послався на ст.16, ч.2 ст.810 ЦК України, ч.1 ст.9, ст.ст.51, 61, 106 ЖК УРСР, ст.ст.2, 18, 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просив задовольнити позовні вимоги по зустрічному позову.

ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала за обставин викладених у позові, зустрічний позов не визнала.

ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали та підтримали зустрічний позов.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд позов ОСОБА_1 задовольнити, у позові ОСОБА_2 відмовити.

Третя особа - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась будучи належним чином повідомленою, причини неявки суду не повідомила.

Суд, учасників справи, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини.

Відповідно до довідки №96492 від 15 січня 2019 року виданої ЦНАП Новоушицької селищної ради Хмельницької області у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 з 29 червня 1989 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з 30 липня 2003 року (а.с.13).

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про права власності №138887113 від 24 вересня 2018 року за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності, вид спільної власності - спільна часткова, на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Загальна площа (кв.м.): 73,2, житлова площа (кв.м.): 38,7. Опис: три кімнати пл.17,0 кв.м., пл.11,5 кв.м., пл.10,2 кв.м., кухня пл.9,2 кв.м., (в спільному користуванні), ванна пл.2,5 кв.м., (в спільному користуванні), вбиральня пл.1,1 кв.м., (в спільному користуванні), коридор пл.10,1 кв.м., (в спільному користуванні), котельня пл.2,0 кв.м., (в спільному користуванні), кладова пл.1,3 кв.м., коридор (тамбур) пл.2,5 кв.м., лоджія пл.5,8 кв.м. Дата державної реєстрації 19 вересня 2018 року. Підстава виникнення права власності - рішення Новоушицького районного суду від 28 квітня 1995 року (а.с.11).

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про права власності №138887422 від 24 вересня 2018 року за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності - рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області №680/1004/17 від 23 березня 2018 року (а.с.12).

Із копії домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_2 прописаний за вказаною адресою з 17 жовтня 1995 року (а.с.18-20).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 лютого 2009 року ОСОБА_2 належить на праві власності квартира за адресою АДРЕСА_6 (а.с.17).

В судовому засіданні з`ясовано та не заперечується сторонами, що з жовтня 1994 року позивачка та відповідач проживали разом у спірній квартирі. Від спільного проживання у сторін народилась дочка. Згодом ОСОБА_2 був зареєстрований у спірній квартирі. Пізніше стосунки між ними були припинені і ОСОБА_2 виїхав в інше місце на постійне проживання.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Тобто, з огляду на зазначене проживаючи із позивачкою, ведучи спільне господарство та будучи пов`язаним спільними обов`язками ОСОБА_2 відносився до члена сім`ї, проте у зв`язку із розривом фактичних сімейних відносин, він втратив статус члена сім`ї.

Так, вважаючи себе власником 2/3 частинах квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_2 добровільно змінити реєстрації відмовляється, вчиняє перешкоди для проживання її та членам сім`ї у вказаній квартирі, шляхом встановлення своїх замків та погрожує фізичною розправою, не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, Вказані обставини порушують її права, як власника спірної квартири, а тому є підстави для визнання його таким що втратив право користування житлом.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушення права та з яких підстав.

Унаслідок порівняльного аналізу статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК Української РСР можна зробити висновок про те, що положення норм статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК Української РСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Згідно із актом від 31 травня 2017 року комісією проведено візуальне обстеження двох кімнат, які виділені ОСОБА_1 в кватирі АДРЕСА_1 . В результаті обстеження встановлено, що в кухні відсутня батарея для опалення, у кімнатах батареї для опалення «розмерзлися». На дверях в одну із кімнат відсутнє скло (а.с.14).

Актами обстеження на предмет проживання від 26 грудня 2018 року, 22 лютого 2019 року встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15, 16).

Згідно з актом обстеження на предмет проживання від 23 січня 2020 року встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15, 16).

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, рішенням Новоушицького районного суду від 28 квітня 1995 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну договору найму житлового приміщення і розподіл квартири, яке набрало законної сили, виділено ОСОБА_4 у користування в натурі в квартирі АДРЕСА_1 одну житлову кімнату площею 10,2 кв.м., тамбур 1,8 кв.м. з окремим входом та кладову площею 1,7 кв.м. Залишено у спільному користуванні сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кухню площею 10,9 кв.м., коридор 9,2 кв.м., ванну 2,5 кв.м., туалет 1,1 кв.м., топочну 2,8 кв.м. Зобов`язано адміністрацію радгоспу «Мічурінський» укласти з ОСОБА_5 окремий договір найму (а.с.75-76).

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що власником вищевказаної квартири був радгосп «Мічурінський».

Відповідно до наказу №27-В від 21 вересня 1995 року Хмельницького обласного державно-кооперативного об`єднання садівництва та виробництва промисловості радгосп «Мічурінський» працівникам радгоспу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 надано дозвіл на обмін житловими квартирами, які рахуються на балансі радгоспу. Зобов`язано підготувати змінені договори найму квартир (а.с.32).

Із витягу з рішення засідання виконавчого комітету селищної ради народних депутатів від 24 квітня 1996 року вбачається, що виконавчим комітетом погоджено здійснення обміну жилими квартирами проведеним радгоспом «Мічурінським» між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а саме: кімната площею 10,8 кв.м. по АДРЕСА_1 переходить у користування ОСОБА_2 , а квартира площею 18 кв.м. по АДРЕСА_3 переходить в користування ОСОБА_4 (а.с.33).

Копією довідки виданої дирекцією радгоспу «Мічурінський» с.Каскада підтверджується обмін житловими приміщеннями (а.с.34)

Проаналізувавши надані сторонами докази суд з`ясував наступні обставини.

Так, рішенням суду 28 квітня 1995 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було визначено порядок користування житловою площею квартири АДРЕСА_1 (а.с.75-76); з 17 жовтня 1995 року ОСОБА_2 прописаний в будинку АДРЕСА_1 (а.с.18-20); 21 вересня 1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 надано дозвіл на обмін житловими квартирами, які рахуються на балансі радгоспу; 24 квітня 1996 року погоджено здійснення обміну жилими квартирами проведеним радгоспом «Мічурінським».

Враховуючи зазначене суд дійшов до висновку, що за рішенням суду визначено порядок користування житловою площею спірної службової квартири, власником якої на той час являвся радгосп «Мічурінський» с.Каскада. В подальшому, власником квартири було надано дозвіл на обмін житловою площею, яка знаходилось на його балансі, між робітниками радгоспу.

За таких обставин, суд ставить під сумнів легітимність реєстрації права власності 19 вересня 2018 року на підставі рішення суду від 28 квітня 1995 року.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на те, що особою правомочною на звернення із позовом до суду про усунення перешкод у здійсненні нею користування та розпорядження майном шляхом визнаття іншої особи, такою що втратила проживання є власник майна (в даному випадку квартири), суд дійшов до висновку про відсутність порушеного права у ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , з огляду на те, що досліджені докази вказують на належність спірної квартири радгоспу «Мічурінський» с.Каскада.

Більше того, судом вживалися заходи щодо забезпечення реалізації прав учасників процесу, проте під час розгляду сторонами належних та допустимих доказів юридичного статусу радгоспу «Мічурінський» с.Каскада, його реорганізації чи ліквідації, наявності правонаступників, суду не надано.

Більше того, за час розгляду справи сторони не подали до суду доказів щодо підтвердження зміни позивачкою прізвища та смерті ОСОБА_4 .

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з огляду на його безпідставність та недоведеність.

Щодо зустрічного позову заявленого ОСОБА_7 до ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом про скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 2/3 частини квартири за зазначеною вище адресою, ОСОБА_2 посилався на те, що задоволення зустрічного позову повністю виключить підстави для задоволення первісного позову ОСОБА_1 до нього про визнання його таким, що втратив право користування житлом.

Суд звертає увагу на те, що метою звернення до суду є відновлення порушених прав особи, яка ініціює позов, а не створення умов за яких позивачем за первісним позовом ускладнюється можливість доведення своєї правоти.

Так, звертаючись із зустрічним позовом ОСОБА_2 ні у позовній заяві, ні у судовому засіданні не довів перед судом, які його права були порушені ОСОБА_1 .

За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову у задоволені зустрічного позову.

Із копії пенсійного посвідчення НОМЕР_1 вбачається, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи по загальному захворюванню (а.с.35).

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову з огляду на його безпідставність та недоведеність.

Розподіляючи судові витрати, суд керується частиною першою, другою статті 141 ЦПК України та враховуючи відмову у позові, покладає судові витрати у виді судового збору, понесені позивачем, на останнього.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - відмовити.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Петльована Альона Михайлівна, про скасування запису про державну реєстрацію права власності на 2/3 частини квартири - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 вересня 2020 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Третя особа: Державний реєстратор виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Петльована Альона Михайлівна, місцезнаходження: м.Кам`янець-Подільський, Майдан Відродження, 1, Хмельницької області.

Суддя О. І. Яцина