Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1690/18 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 29 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 285/1690/18 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , за участю третьої особи - ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди

за апеляційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_4

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2020 року, яке ухвалено суддею Коцюба О.М. у м. Новоград-Волинський

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 майнову та моральну шкоду у розмірі 1343,33 грн. та 100000 грн. відповідно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 липня 2017 року, позивач знаходилась у маршрутному таксі, яке слідувало по маршруту Новоград-Волинський Велика Горбаша та обслуговується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 . Внаслідок порушення водієм даного маршрутного таксі ОСОБА_3 правил дорожнього руху, а саме перевищення швидкості руху, останній здійснив різке гальмування, в результаті якого позивач ОСОБА_1 впала в салоні транспортного засобу та зазнала тілесних ушкоджень. У зв`язку з чим, позивач зазнала матеріальних збитків у розмірі витрат на лікування в сумі 227,88 грн. та втраченого заробітку, через тимчасову непрацездатність у період з 27.07.2017 року по 11.08.2017 року на суму 1065,47 грн. Крім того, їй було заподіяно моральну шкоду, що виразилася у фізичному болю та стражданнях, спричинених у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Позивач вважає, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , як роботодавець, має відшкодувати майнову та моральну шкоду, яка заподіяна його працівником під час виконання трудових обов`язків.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1343 грн. 33 коп., моральну шкоду у розмірі 60 000 грн., витрати за проведення експертиз на суму 17947 грн., а всього коштів на загальну суму 79290 грн. 33 коп. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ФОП ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд дійшов помилкового висновку про те, що водій маршрутки перебував з відповідачем у трудових відносинах, не надавши належної оцінки трудовому договору № 4 від 28.03.2017 року, який свідчить про те, що на час даної події водій ОСОБА_3 перебував в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5 . Також вважає, що позивач не довела належними та допустимими доказами наявність шкоди, вини відповідача у її заподіянні, причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та неправомірними діями відповідача, враховуючи висновки судово-медичних експертиз, які були проведені під час розгляду справи, а розмір присудженої моральної шкоди визначений невірно та є завищеним. Крім того, суд безпідставно стягнув з відповідача у повному розмірі витрати, понесені позивачем за проведення судових експертиз, не застосувавши положення ч.2 ст.141 ЦПК України щодо відшкодування їх пропорційно до розміру задоволення позовних вимог.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи вірно встановив обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Позивач просила апеляційну скаргу відповідача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи було встановлено, що 26.07.2017 року ОСОБА_1 скориставшись послугами маршрутного таксі за маршрутом Новоград-Волинський Велика Горбаша, внаслідок різкого гальмування водієм ОСОБА_3 , впала та отримала тілесні ушкодження, що підтверджується висновком, затвердженим Начальником Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області Кононенком Ю.М. (т.1 а.с. 23).

Згідно до листа Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області маршрут Новоград-Волинський-Велика Горбаша обслуговує фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (т.1 а.с.11).

16 листопада 2015 року між Управлінням промисловості, розвитку інфраструктури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації та перевізником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , що діє на підставі Свідоцтва про держану реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності, укладено договір на право обслуговування пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, за умовами якого Організатор надає право, а Перевізник бере на себе зобов`язання щодо здійснення перевезень на регулярних приміських маршрутах, в тому числі Новоград-Волинський АС Велика Горбаша у період з 17 листопада 2015 року по 16 листопада 2020 року (а.с.т.2 а.с.53-54).

Відповідно до інформації наданої Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації від 24.04.2020 року № Д-948 слідує, що погодження перевізнику ФОП ОСОБА_2 на передачу права на здійснення перевезення пасажирів по даному маршруту іншому перевізнику Організатором не надавалося (т.2 а.с.51,52).

Територіальним сервісним центром № 1844 РСЦ МВС в Житомирській області на запит суду була надана відповідь про те, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на автобус марки MERCEDES-BENZ 508D, 1993 року виробництва, днз НОМЕР_1 (т.1 а.с.210).

Внаслідок отриманих ушкоджень ОСОБА_1 звернулася до травматологічного відділення Новоград-Волинського ТМО, про що їй було видано довідку № 585 від 27.07.2017 року із вказаним діагнозом забій поперекового відділу хребта та куприка, міжм`язева гематома (а.с. 16, 217, 218-221).

Про факт звернення ОСОБА_1 до травматологічного відділення було повідомлено Новоград-Волинський відділ поліції ГУНП в Житомирській області. Згідно листа Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області № 13552 від 30.08.2017 року звернення було розглянуто та у даному інциденті вбачаються цивільно-правові відносини (т. 1 а.с.22).

Статтею 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Під час розгляду справи було встановлено, що зобов`язання щодо здійснення перевезень на регулярному приміському маршруті Новоград-Волинський АС Велика Горбаша у період з 17 листопада 2015 року по 16 листопада 2020 року здійснює перевізник ФОП ОСОБА_2 . Право на здійснення перевезень на даному маршруті іншому перевізнику організатором перевезень не надавалося.

Таким, з урахуванням положень п.2.2.3 Договору на право обслуговування пасажирів за яким перевізник зобов`язаний своєчасно укладати з найманими працівниками трудовий договір, реєструвати його у центрі зайнятості та забезпечувати водіїв (найманих працівників) їх копіями, колегія суддів дійшла висновку, що шкода позивачу була завдана неправомірними діями ОСОБА_3 під час виконання останнім обов`язків водія маршрутного таксі на маршруті Новоград-Волинський АС Велика Горбаша, який обслуговує перевізник ФОП ОСОБА_2 , а тому останній в силу положень ст.1172 ЦК України повинен відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час даної події водій ОСОБА_3 перебував в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5 , про що свідчить укладений між ними трудовий договір № 4 від 28.03.2017 року колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами у справі. Крім того, доказів про реєстрацію даного договору у центрі зайнятості матеріали справи не містять.

Колегія суддів також не приймає до уваги копію тимчасового реєстраційного талону на мікроавтобус MERCEDES-BENZ 508D, 1993 року виробництва, днз НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , виданого 19.04.2003 року Новоград-Волинським МПЕВ на ім`я ОСОБА_5 та дійсного до 2028 року, оскільки даний доказ в порушення положень ст.ст.81,83 ЦПК України був наданий під час апеляційного розгляду. Разом з тим представник позивача не надав апеляційному суду доказів, які б свідчили про неможливість подання їх до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ст.367 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення майнової шкоди внаслідок завдання ушкодження здоров`я позивачем надано копію фіскального чеку на придбання ліків на суму 227,88 грн. (т.1 а.с.26).

Також в результаті тимчасової непрацездатності у період з 27.07.2017 року до 11.08.2017 року втрата заробітної плати ОСОБА_1 становила 1065,47 грн., що підтверджується листком непрацездатності серії АДГ № 964385 та відповідною довідкою з місця роботи (т. 1 а.с.24, 25).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача на відшкодування майнової шкоди слід стягнути 1343 грн. 33 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом висновків судово-медичних експертиз № 835 від 18.12.2018 року та № 95/20 від 24.04.2020 року на правильність висновків суду першої інстанції не впливає, оскільки висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами. Проте, дослідивши достатність і взаємний зв`язок всіх наданих сторонами доказів у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку щодо підвердження факту отримання позивачем 26.07.2017 року тілесних ушкоджень внаслідок падіння в маршрутному таксі.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо відсутності підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Ухвалою суду першої інстанції від 24.10.2018 року у справі було призначено судову психологічну експертизу (т. 1 а.с.74-75).

Згідно висновку експерта Судової незалежної експертизи України № СЕ-1206-4-1035.18 від 01.10.2019 року, ситуація від 26.07.2017 року, що була пов`язана із падінням в маршрутці через застосування водієм екстреного гальмування, носить інтенсивний психотравмуючий характер, та пов`язані з цим негативні емоційні переживання (страждання) є психологічною передумовою для кваліфікації моральної шкоди ОСОБА_1 (т.1 а.с.154-169 ).

Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування завданої моральної шкоди, суд першої інстанції, врахувавши висновки вказаної експертизи щодо розміру заподіяної шкоди, глибину, тривалість душевних страждань, завданих позивачу неправомірними діями відповідача, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач ОСОБА_1 є майстром спорту України міжнародного класу, успішно представляла державу на чемпіонаті Європи з пара-армрестлінгу та займала призові місця, після отримання травми на змаганнях чемпіонату Європи не здобула перемоги (т.1 а.с.162-163), являється інвалідом ІІ групи загального захворювання після перенесеного інсульту, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов обґрунтованого про наявність підстав для часткового задоволення даних вимог в розмірі 60000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом позовні вимоги позивача були задоволені частково на загальну суму 61343,33 грн., що складає 60,5% від розміру заявлених позовних вимог (101 343,33 грн.) Проте суд першої інстанції в порушенням вимог ст.141 ЦПК України стягнув з відповідача на користь позивача витрати за проведення експертиз у повному обсязі. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо зменшення розміру вказаних витрат з 17947 грн. до 10863 грн. 32 коп. та загальної суми присуджених коштів, а тому рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2020 року змінити, зменшивши розмір витрат за проведення судових експертиз з 17947 грн. до 10863 грн. 32 коп., а також загальну суму, яка підлягає до стягнення з 79290 грн. 33 коп. до 72206 грн. 65 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2020 року.

Головуючий Судді