Справа № 738/1231/20
№ провадження 2/738/417/2020
У Х В А Л А
25 вересня 2020 року м. Мена
Суддя Менського районного суду Чеpнiгiвської областi Волошина Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСКОРМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТЕХЛЕНД», третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алексєєв Максим Юрійович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу,
22 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ «АГРОСКОРМ», ТОВ «АВТОТЕХЛЕНД», третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алексєєв М.Ю., про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03 липня 2020 року, укладеного відповідачами.
Позовні вимоги мотивує тим, що він є учасником ТОВ «АГРОСКОРМ», його частка у Статутному капіталі складає 30 %. ТОВ «АГРОСКОРМ» на праві власності належало нерухоме майно, що складалось із комплексу загальною площею 8497,7 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 . У вересні 2020 року йому стало відомо, що 03 липня 2020 року дане нерухоме майно було незаконно відчужене на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачами. Вважає вказаний договір недійсним з огляду на те, що відповідно до пункту 7.1 Статуту ТОВ «АГРОСКОРМ» вищим органом товариства є Загальні збори Учасників, відповідно до пункту 7.3 цього Статуту до виключної компетенції Загальних зборів належить вирішення питання про надання Генеральному Директору або будь-якій іншій особі, якій повноваження Генерального Директора були делеговані, попередньої згоди на вчинення правочинів (укладення, зміну, розірвання договорів або інших угод), незалежно від суми, предметом яких виступає будь-яке нерухоме майно; пунктом 8.8 Статуту передбачено, що Генеральний ОСОБА_2 або будь-яка особа, якій повноваження Генерального Директора були делеговані, не має права на вчинення правочинів (укладення, зміну, розірвання договорів або інших угод), незалежно від суми, предметом яких виступає будь-яке нерухоме майно, без попередньої згоди Загальних зборів Учасників. В разі укладення, зміни, розірвання договорів, предметом яких є нерухоме майно, без попередньої згоди Загальних зборів (Учасників), такий договір (в т.ч. угода про зміну умов такого договору або його розірвання) є недійсним з моменту такого укладення, зміни, розірвання. Він, як учасник товариства, не брав участі у будь-яких Загальних зборах ТОВ «АГРОСКОРМ» щодо відчуження нерухомого майна, не уповноважував нікого на участі в них, його не повідомляли про проведення таких зборів та йому нічого не відомо про їх проведення. Вважає, що всупереч вимог статті 203 та частини 2 статті 207 ЦК України виконавчий орган (Генеральний Директор) ТОВ «АГРОСКОРМ» при укладенні спірного договору купівлі-продажу з ТОВ «АВТОТЕХЛЕНД» не мав необхідного обсягу цивільної правоздатності у зв`язку з відсутністю його, як засновника товариства, рішення на відчуження нерухомого майна. При цьому, посилається на позицію Верховного Суду щодо визнання договорів недійсними на підставі дефектності повноважень директора (виконавчого органу), яка полягає у необхідності прив`язки дефектів волі товариства з межами розумного контролю з боку третьої особи (покупця) (справа №6-147цс17 від 13.03.2017 дефекти в компетенції, обсязі повноважень виконавчого органу товариства, коли цей орган вступає в правовідносини із третіми особами, можуть залежати від дефектів реалізації учасниками товариства корпоративних прав; у такому випадку дефекти волі товариства, обмеження повноважень його виконавчого органу можуть перебувати поза межами розумного контролю з боку третьої особи, не виключаючи в третьої особи обґрунтованих сумнівів у правомірності дій виконавчого органу товариства). Також зазначає про відсутність відомостей про те, що у відповідності до вимог статті 241 ЦК України, Загальними зборами учасників товариства були схвалені чи визнані оспорювані правочини. Додатковою підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу позивач зазначає те, що на час укладення оспорюваного договору у ТОВ «АГРОСКОРМ» існував непогашений податковий борг і діяла чинна податкова застава, яка унеможливлює реалізацію нерухомого майна.
Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання правил юрисдикції та підсудності.
Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.
За змістом частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України, за змістом частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Згідно з частинами першою та третьою статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
Власник корпоративних прав бере участь у капіталі господарської організації, а реалізація правомочностей, які надаються власнику корпоративних прав, надає йому можливість впливати на діяльність господарської організації.
Відповідно під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Звертаючись до суду, ОСОБА_1 посилається на відсутність повноважень у Генерального Директора ТОВ «АГРОСКОРМ» на укладення договору, предметом якого є нерухоме майно, без попередньої згоди Загальних зборів учасників товариства, одним з яких є він.
Оскільки позивач має частку у статутному фонді Товариства, посилається на порушення права управління Товариством унаслідок відчуження за спірним правочином без рішення загальних зборів майна цього Товариства, отже, обґрунтовує позовні вимоги порушенням своїх корпоративних прав, то спір належить до юрисдикції господарських судів.
Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 905/2559/17 (провадження № 12-264 гс 18).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування рішення суду.
Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, відмова у відкритті провадження в справі з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.
Керуючись статтями 186, 353 ЦПК України, суддя
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСКОРМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТЕХЛЕНД», третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алексєєв Максим Юрійович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу.
Роз`яснити позивачу, що розгляд справи належить до юрисдикції господарського суду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя Н.В. Волошина