Справа № 314/3470/20
Провадження № 2-о/314/57/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу № 314/3470/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вільнянський районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області, про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свою заяву обґрунтовує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Великодубове Вільнянського району Запорізької області, територію України ніколи не покидав. З 18 лютого 1986 року по 25 березня 1988 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після зняття з місця реєстрації більше ніде не був зареєстрований. З 1993 року проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначає, що паспорт громадянина СРСР він отримав у 1978 році, а у 2013 році втратив його.

За фактом втрати паспорта він звертався із заявою до Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, однак отримав висновок про те, що в ході перевірки встановити місцезнаходження паспорту громадянина СРСР на його ім`я не вдалось можливим, тому розгляд звернення припинено.

За результатами звернення до Вільнянського районного сектору Державної міграційної служби України у Запорізькій області йому було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України, оскільки за результатами перевірки не була підтверджена його належність до громадянства України.

Ухвалою суду від 19.08.2020 справу прийнято до розгляду за правилами окремого провадження, призначено судове засідання на 15.09.2020.

У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник Вільнянського районного сектора Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

За клопотанням заявника суд допитав у судовому засіданні свідків.

Так, свідок ОСОБА_2 повідомила суду, що з 1985 по 1992 роки перебувала з ОСОБА_1 у фактичних шлюбних відносинах, у цей період вони проживали в м. Запоріжжі, орендували квартири за різними адресами. Також свідок підтвердила, що у цей період заявник територію України не покидав, за її межі не виїжджав.

Свідок ОСОБА_3 також підтвердив, що заявник ОСОБА_1 протягом 1985-1992 років проживав разом з цивільною дружиною у м. Запоріжжі, а з 1993 року постійно проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

Заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки факт, який просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно п. 7 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", затвердженого Укразом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 вищевказаного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Суд зазначає, що, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

А стаття 1 цього Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Так, відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 (паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_1 , виданий 20 грудня 1978 року Вільнянським РВВС Запорізької області) народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великодубове Вільнянського району Запорізької області (актовий запис № 25 від 12 вересня 1962 року), про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до відомостей, які містяться у картці прописки, ОСОБА_1 у період з 19 лютого 1986 року по 25 березня 1988 року був зареєстрований у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 609 від 14.08.2020, заявник проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказані обставини підтверджені у судовому засіданні і показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Отже, досліджені докази в їх сукупності, свідчать про те, що заявник проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та іншого місця проживання у нього не було.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України, і саме цей факти має для заявника юридичне значення, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Вільнянський районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області (, адреса місцезнаходження: 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 17), про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Великодубове Вільнянського району Запорізької області, на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 вересня 2020 року.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

15.09.2020