Справа № 766/5752/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 травня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомо, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

встановив:

21.03.2019 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.03.2019 року вказана позовна заява передана в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинській В ОСОБА_3 .

На підставі розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2020 року, цивільна справа передана 13.05.2020 року на розгляд судді Булах Є.М.

При вирішенні питання про прийняття даної цивільної справи до провадження суддею встановлено, що питання про відкриття провадження у справі попереднім складом суду не вирішено.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що заява подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Ці вимоги узгоджуються з ч.2 ст.83 ЦПК України, відповідно до якої позивач повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.2 ст.95 ЦПК України).

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.4 ст.95 ЦПК України).

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 року затверджено Національний стандарт України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, п. 1.1 якого передбачено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі-документ) - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі-організацій).

Згідно п.5.27 вказаного Національного стандарту відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Разом з тим, в порушення вимог вищенаведених положень процесуального законодавства України, позивачем на підтвердження обставин, викладених у змісті позовної заяви, не долучено документів, які відповідають ознакам доказів, оскільки не завірені належним чином.

Крім того, всупереч ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві:

- позивач не викладає обставини стосовно володіння житловим будинком, а саме хто є власником та не надано доказів на підтвердження цих обставин;

- крім того, позивач обґрунтовуючи позов про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням, зазначає про обставини несення додаткових витрат по оплаті комунальних послуг на утримання будинку, однак на підтвердження вказаного доказів не надає;

- посилаючись на правову позицію, позивачем обґрунтовуються обставини про позбавлення права відповідача користування житловим приміщенням, однак також позовна заява містить обґрунтування із посланням на норми Житлового кодексу України, які регулюють правовідносини щодо визнання особи такою що втратила право користуватися житлом, з огляду на що позивачу необхідно визначитися із позовними вимогами, оскільки предмет та підстави позову зазначаються у позовній заяві і можуть бути змінені позивачем лише до початку судового розгляду справи по суті;

- позовна заява не містить взагалі позовної вимоги, тобто позивачем не вказано що він просить при вирішенні справи;

- не вказано про розподіл судових витрат по справі, зокрема чи бажає позивач стягнути суму судового збору з відповідача по справі на свою користь або хоче їх віднести за власний рахунок.

Враховуюче вищевикладене, суддя вважає необхідним залишити заяву про позбавлення права користування житловим приміщенням без руху з наданням заявникові строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомо, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про позбавлення права користування житловим приміщенням залишити без руху.

Копію ухвали про залишення заяви без руху направити заявнику.

Надати заявнику строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Відповідно до п.3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 185 цього Кодексу продовжується на строк дії такого карантину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.М. Булах