КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 369/6303/19 Головуючий у суді першої інстанції: Медведський М.Д.
Номер провадження: 22-ц/824/1416/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 беерзня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Коцюрби О.П.,

Суддів: Нежури В.А., Сержанюка А.С.,

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» про захист прав споживача та стягнення пені за несвоєчасне виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, -

в с т а н о в и в :

В Києво-Святошинський районний суд Київської області звернулася з позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» (далі ТОВ «Петрівський квартал 2», відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасне виконання умов Договору № 12/ЛУ18-А купівлі продажу майнових прав на квартиру від 31 серпня 2017року в сумі 105 849,29 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що 31 липня 2017 року між ТОВ «Петрівський квартал 2» та нею було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.1 Договору, та у відповідності до п. 1 ст. 6 та ст. 656 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно до п. 1.3 Договору, предметом Договору є майнові права на квартиру, які після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію реалізуються шляхом реєстрації покупцем права власності в установленому законом порядку. За умови виконання своїх обов`язків за цим договором, продавець зобов`язаний передати покупцю документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру.

В п. 1.4 Договору сторони обумовили, що майнові права на квартиру за цим Договором передаються від продавця покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі квартири (як сукупності майнових прав), який є невідємною частиною цього Договору. Акт прийому-передачі квартири підписується сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва та за умови повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором.

Як вказувала позивач, реалізація покупцем майнових прав на квартиру шляхом реєстрації права власності в установленому законом порядку можлива виключно після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію та за умови повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим Договором.

Сторонами було обумовлено, що ціна майнових прав на квартиру на момент підписання Договору становить 241 115,18 грн., в тому числі ПДВ 40 185,86 грн, що еквівалентно 9 426, 11 доларів США (п 3.1 Договору).

Також, п. 2.4 Договору встановлено, що орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - 31 серпня 2017 року.

Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, та термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору.

Продавець зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за Договором та виконувати інші функції і обов`язки згідно форвардного контракту(п.п. 5.2.1. п 5.2 Договору).

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 2.4 Договору), продавець сплачує пеню покупцю в розмірі 0,1% від суми ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення.

За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується.

В зв`язку з тим, що продавець своєчасно не виконав зобов`язання відповідно до п. 2.4 Договору, тому, на підставі п. 6.2 Договору, як вважає позивач він зобов`язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1% від суми ціни майнових прав на квартиру за кожний день прострочення, згідно розрахунку, який складається: ціни Договору - 241 115,18 грн; періоду прострочення - з 01 грудня 2017 року по 13 лютого 2019 року; кількості днів прострочення - 439; розміру пені - 0,1%; суми пені -105 849,29 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Петрівський квартал 2» на користь ОСОБА_1 пеню за період з17 травня 2018 року по 13 лютого 2019 року, за несвоєчасне виконання умов договору за № 12/ЛУ18-А купівлі продажу майнових прав на квартиру від 31 серпня 2017 року у розмірі 65 581,92 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2019 року, ТОВ «Петрівський квартал 2» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ТОВ «Петрівський квартал 2» просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою, відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, а також стягнути з позивача на користь товариства суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «Петрівський квартал 2» зазначило, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року у даній справі є незаконним та необґрунтованим так як суд першої інстанції при розгляді справи не дослідив надані позивачем докази, які мають важливе значення для правильного вирішення справи, а також застосовані норми закону, які не підлягали застосуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Петрівський квартал 2», представник позивача - адвокат Чевгуз М.В. з доводами, які викладені відповідачем в апеляційній скарзі на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року не погодився з тих підстав, що оскаржуване рішення законне та ґрунтується на всебічному з`ясуванню обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку, судове засідання не проводиться.

Враховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року підлягає скасуванню з прийняттям у справі постанови про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

За правилами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року не відповідає.

Колегією встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Петрівський квартал 2» про захист прав споживачів та стягнення пені за несвоєчасне виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Стягнуто з ТОВ «Петрівський квартал 2» на користь ОСОБА_1 пеню за період p 17 травня 2018 року по 13 лютого 2019 року, за несвоєчасне виконання відповідачем умов договору за № 12/ЛУ18-А купівлі продажу майнових прав на квартиру від 31 серпня 2017 року у розмірі 65 581,92 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов`язання, що призвело до порушення орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, встановленого п. 2.4 Договору, тому нарахування пені в порядку п. 6.2 Договору є правомірним, також до даного спору суд застосував строк позовної давності так як у ОСОБА_1 виникло право на звернення до суду з вимогами до ТОВ «Петрівський квартал 2» щодо стягнення пені у відповідності до п.п. 2.4., 6.2. Договору з 17 травня 2017 року, а не з 01 грудня 2017 року, тобто, з моменту, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками Києво-Святошинського районного суду Київської області, вважає їх помилковими, так як з матеріалів цивільної справи вбачається що 31 серпня 2017 року між ТОВ «Петрівський квартал 2» та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 12/ЛУ18-А .

Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру укладено на виконання Форвардного контракту № 44538-А/2, придбаного покупцем за результатами відкритого аукціону, проведеного Товарною біржею "Перспектива Коммодіті" від 31 серпня 2017 року, між ТОВ «Петрівський квартал 2» та ОСОБА_1 .

За цим Договором та у відповідності до п. 1 ст. 6 та ст. 656 ЦК України, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 (надалі - «об'єкт будівництва») та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

В п. 1.3. Договору вказано, що предметом Договору є майнові права на квартиру, які після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію реалізуються шляхом реєстрації покупцем права власності в установленому законом порядку. За умови виконання своїх обов`язків за цим Договором продавець зобов`язаний передати покупцю документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру.

Майнові права на квартиру за цим Договором передаються від продавця покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі квартири (як сукупності майнових прав), який є невід`ємною частиною цього Договору. Акт прийому-передачі квартири підписується сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва та за умови повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим Договором. (п. 1.4 Договору).

Виходячи з п. 2.4. Договору, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - 31 серпня 2017 рік. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору.

Пунктом 3.1. Договору сторонами обумовлено, що ціна майнових прав на квартиру на момент підписання Договору становить: 241 115,18 грн., в тому числі ПДВ 40 185,86 грн, що еквівалентно 9 426 доларам 11 центам США.

Продавець зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за Договором та виконувати інші функції і обов`язки згідно Форвардного контракту (п.п. 5.2.1. п. 5.2 Договору).

Приписами п. 6.2. Договору встановлено, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 2.4. Договору), продавець сплачує пеню покупцю в розмірі 0,1% від суми ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується.

Згідно п. 4.1. Договору, даний договір укладається під відкладальною обставиною, якою сторони визнають пред`явлення до виконання Форвардного контракту № 44538-А/2 покупцем, за відповідним актом. Цей договір набирає чинності з моменту настання відкладальної обставини ( а саме з дати підписання сторонами Акту пред`явлення) і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Форвардний контракт № 44538-А/2, укладений на Товарній біржі від 31 серпня 2017 року, вважається чинним до моменту повного виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав.

Як встановлено судом першої інстанції, станом на 13 лютого 2019 року, відповідно до Сертифікату Держаної архітектурно-будівельної інспекції України № 33 об`єкт будівництва прийнято в експлуатацію.

Докази перерахування позивачем коштів на поточний банківський рахунок відповідача, який вказаний в п. 3.1 Договору в розмірі ціни майнових прав на квартиру про виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо оплати майнових прав на квартиру в справі відсутні.

З матеріалів цивільної справи та Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 31 серпня 2017 року № 12/ЛУ18-А, укладеного між ТОВ «Петрівський квартал 2» та ОСОБА_1 також вбачається, що сторони не узгодили всі істотні умови вказаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - 31 серпня 2017 рік. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору.

Встановлення орієнтовного строку вказує на невизначеність такої істотної умови як строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

За правилами ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 31 серпня2017 року № 12/ЛУ18-А конкретно не визначений, так як вп. 2.4. Договору зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

В ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України вказано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

При цьому, зобов`язання щодо прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію не належить до цивільних відносин, тобто до відносин, за наявності яких передбачена цивільно-правова відповідальність.

В чинному законодавстві України таке поняття як прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію відсутнє.

Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України.

Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).

Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єктів, необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (з наступними змінами і доповненнями).

Згідно п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

В п. 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів встановлено, що надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Повноваження Держархбудінспекції здійснюються її апаратом. При цьому реєстрація (повернення, скасування реєстрації) декларації щодо об`єктів, які розміщено на території кількох адміністративно-територіальних одиниць та вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності яких після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на дві і більше адміністративно-територіальні одиниці, здійснюється безпосередньо апаратом Держархбудінспекції, а щодо інших об`єктів - її територіальними органами за місцезнаходженням таких об`єктів.

Так як прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, то відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин.

Статтею 1 ЦК України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

За вказаних обставин п. 2.4. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 31 серпня 2017 року № 12/ЛУ18-А носить технічний характер, так як вказує на технічну характеристику житлового будинку. В даному Договорі пункт 2.4. міститься в розділі 2, який має назву « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Викладене підтверджується і судовою практикою Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 757/39364/15-ц, провадження № 61-5917сво18, постанова від 17 жовтня 2018 року, за касаційною скаргою ПАТ «Холодінгова компанія «Київміськбуд» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року про стягнення з ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд» пені за договором купівлі-продажу майнових прав, якою, рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року про скасування рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог скасовано, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог з вищевказаних підстав залишено без змін.

Враховуючи, що термін прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначений, а вказана орієнтовна дата, а також те, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правих відносин, склад цивільно-правового порушення зі сторони ТОВ «Петрівський квартал 2» відсутній. Це виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відстоках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями ст. ст. 524, 533-535 ЦПК України передбачено, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої особи (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 549 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Тобто порушення грошового зобов`язання є невиконання боржником обов`язку сплатити грошові кошти.

У справі, яка є предметом перегляду, між сторонами виникли зобов`язання з договору про часткову участь у будівництві, за умовами якого забудовник зобов`язувався збудувати об`єкт будівництва у строк, визначений договором, і передати його замовнику, однак у порушення умов договору свої зобов`язання не виконав.

Пунктом 6 Договору встановлена відповідальність боржника за недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Обов`язок щодо прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію не є грошовим зобов`язанням.

За таких обставин, правовідношення, яке виникло між сторонами, не є грошовим зобов`язанням, тому до спірних правовідносин не застосовується можливість стягувати з відповідача пеню.

Враховуючи викладене, те що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права, колегія суддів вважає що апеляційна скарга ТОВ «Петрівський квартал 2» підлягає задоволенню, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року скасуванн з ухваленням у справі нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» про захист прав споживача та стягнення пені за несвоєчасне виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 нв користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Петровський квартал 2» судові витрати в сумі 1 587,74 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: В.А. Нежура

А.С. Сержанюк