Справа № 930/164/20
№2/930/369/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2020 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

20.01.2020 20.01.2020 року ОСОБА_1 зверну(ла)вся в Немирівський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.05.2010 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис №797 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного проживання у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя та збереження сім`ї стали неможливим, фактично сімейні відносини між позивачем та відповідачкою припинені, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких вимоги заяви про розірвання шлюбу підтвердили, просили їх задовольнити, шлюб розірвати, розглянути справу без їх участі.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись з матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 19 травня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ) зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 19.05.2010 було зроблено актовий запис №797, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтвержується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 .

Сторони на примирення не згодні, що підтверджується їхніми власноручно написаними заявами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Щодо вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат, судом встановлено наступне.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано квитанцію №1 від 14.01.2020 про підготовку документів до суду на суму 750 грн. та квитанцію №47139935 від 14.01.2020 про сплату судового збору на суму 840, 80 грн.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи, що позивачем було надано лише квитанцію про підготовку документів до суду на суму 750 грн., однак не надано інших підтверджуючих документів про понесення витрат на оплату правової допомоги та розрахунку даної допомоги, вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки витрат на надання правничої допомоги є недоведеною та у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 109, 110-114 СК України, ст.ст. 18, 141, 200, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 19 травня 2000 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №797- розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Оригінал рішення суду знаходиться в цивільній справі № 930/164/20 в архіві Немирівського районного суду Вінницької області.

Рішення набрало законної сили 13.05.2020 року.

Суддя: В.М. Алєксєєнко