Справа № 265/5671/20
Провадження № 2-н/265/887/20
У Х В А Л А

22 вересня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Адамова Т.С., вивчивши заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2020 року заявник, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», в особі генерального директора Олефір С.О., звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 січня 2020 року по 01 серпня 2020 року в сумі 538,71 гривень.

Суд, розглянувши матеріали справи, приходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п. 9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором). Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Відповідно до ст.5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

01 вересня 2020 року у виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом до Відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради було направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

Згідно відповіді на запит, отриманої судом 17 вересня 2020 року, за відомостями Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням отриманої з органу реєстрації місця проживання інформації, заява містить суперечливі дані про боржника ОСОБА_1 , а отже виникає сумнів щодо фактичного отримання боржником таких послуг за адресою, зазначеною у заяві про видачу судового наказу, та відповідно, наявності права вимоги. При цьому суд зауважує, що до заяви про видачу судового наказу не додано будь-яких даних щодо власника будинку АДРЕСА_1 , які могли підтвердити законність права вимоги до ОСОБА_1 за вказаною заявою.

Відповідно до п.8 ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

У видачі судового наказу за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 22 вересня 2020 року.

Суддя Адамова Т.С.