ПОСТАНОВА

іменем України

05 травня 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/8285/15-ц

провадження № 22-ц/4809/555/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 04 червня 2019 рокуу складі головуючого судді Шевченко І.М.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «Укргазбанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявленого позову посилалося на те, що 21 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №03-1-Ф, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 27 000 доларів США на строк з 21 квітня 2008 року по 20 квітня 2033 рік, під поруку ОСОБА_2 згідно з договором поруки від 21 квітня 2008 року №03-1-Ф, ОСОБА_3 згідно з договором від 21 квітня 2008 року №1-Ф, ОСОБА_4 згідно з договором поруки від 21 квітня 2008 року №03-1-Ф, ОСОБА_5 згідно з договором поруки від 21 квітня 2008 року №03-1-Ф.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 21 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, посвідчений нотаріально, реєстровий номер 3795.

За умовами пункту 2.1. договору іпотеки та пункту 2.1. кредитного договору банку в іпотеку передано нерухоме майно - однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. 21 квітня 2008 року за реєстром №3761, зареєстрованим за іпотекодавцем в Державному реєстрі правочинів 21 квітня 2008 року. Право власності зареєстроване в Обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 21 квітня 2008 року, реєстраційний № 22398582 , номер запису 15363 в книзі 64.

Відповідно до пунктів 3.3.3, 3.3.4 кредитного договору позичальник зобов`язався повернення суми кредиту здійснювати щомісячно з 1-ого по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, у розмірі, не меншому 1/300 суми отриманого кредиту, що становить 90 доларів США; щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, відповідно до п.1.1 договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору (для процентів), з урахуванням п.4.1 договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки 12,6% річних.

Посилався на те, що ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання за кредитним договором щодо сплати процентів та тіла кредиту.

Відповідно до пункту 3.1.10 кредитного договору на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із 13,6% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Згідно з п.5.3. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% річних від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Пунктом 3.3.4. договору іпотеки та п.3.3.12, 3.3.13 кредитного договору передбачено, що іпотекодавець зобов`язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Також вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого Позичальник виконає всі зобов`язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік. 20 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» було укладено договір добровільного страхування майна фізичних осіб, що є предметом застави (іпотеки) серії 20/08 № К037276, на період з 21 лютого 2014 року по 20 лютого 2015 року. Після 20 лютого 2015 року ОСОБА_1 не укладено договір страхування заставного майна на наступний термін, тому відповідно до п.4.2. договору іпотеки за невиконання чи неналежне виконання п.п.3.3.1 - 3.3.13 іпотечного договору зобов`язань щодо страхування предмету іпотеки на період дії договору позичальник іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно з п.2.3 іпотечного договору. Оскільки вартість предмета іпотеки становить 154 000,00 гривень, п`ять відсотків від цієї суми становить 7 700,00 гривень.

Станом на 22 жовтня 2015 рік заборгованість відповідачки ОСОБА_1 перед банком склала 21409,64 доларів США та 4059,99 грн, а саме заборгованість за кредитом строкова - 18900 доларів США, заборгованість за процентами поточна - 149,41 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом - 719,31 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 1640,92 доларів США, пеня за простроченими процентами - 4442,50 грн, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1917,49 грн, штраф за невиконання договору іпотеки - 7 700 грн.

Посилаючись на викладене, з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог (т.1 а.с.156-157), позивач просив стягнути на свою користь заборгованість у розмірі 29661,81 доларів США та 258617,61 грн станом на 11 лютого 2019 року, яка складається із заборгованості за кредитом строкової - 15300,00 доларів США, заборгованості за кредитом простроченої - 4319,31 доларів США, заборгованості по процентах поточної - 75,78 доларів США, простроченої заборгованості за процентами - 9971,72 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту - 78383,28 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів - 180235,33 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 04 червня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 21 квітня 2008 року №03-1-Ф у сумі 29661,81 долар США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22 квітня 2019 року складає 798007,51 грн. та пеню в сумі 258617,61 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укргазбанк». В обґрунтування скарги зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано положення чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, оскільки право ПАТ «Укргазбанк» на нарахування передбачених договором процентів за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припинилось, починаючи з 12 листопада 2015 року, на підставі звернення позивача з претензією про дострокове стягнення усієї суми заборгованості до позичальника та поручителів, чим позивач змінив строки виконання зобов`язань. Крім того, позивач пропустив шестимісячний строк звернення про стягнення боргу до поручителів станом на 15.11.2015 (т.2 а.с.2-6).

ОСОБА_3 також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укргазбанк». Зазначає, що суд першої інстанції не врахував при дослідженні матеріалів справи та письмових доказів, що є всі підстави стверджувати, що ПАТ «Укргазбанк» не довів ті обставини, на які посилався у своїй позовній заяві та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу щодо правомірності солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 квітня 2008 року №03-1-Ф (т.2 а.с.20-24).

ПАТ «Укргазбанк» направив відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 . Просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу відхилити (т.2 а.с.68-72).

ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 направили клопотання про розгляд справи без їх участі. Підтримали доводи апеляційних скарг, просили їх задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати(т.2 а.с.42, 44).

Представник позивача 04.05.2020 року направив заяву про відкладення слухання справи у зв`язку з карантинними заходами (т.2 а.с.136-137). Колегія суддів відхилила дану заяву у зв`язку з тим, що 28.04.2020 у судовому засіданні апеляційного суду було постановлено ухвалу про розгляд справи у відсутності належним чином повідомлених відповідачів та позивача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 21 квітня 2008 року між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №03-1-Ф. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачці ОСОБА_1 кредит в сумі 27 000 доларів США на строк з 21 квітня 2008 року по 20 квітня 2033 рік (т.1 а.с.7а-10).

21 квітня 2008 року між ПАТ «Укргазбанк» та поручителями були укладені договори поруки, а саме №03-1-Ф - із ОСОБА_2 , № 1 -Ф - із ОСОБА_3 , №03-1-Ф - із ОСОБА_4 , № 03-1 -Ф - із ОСОБА_5 (т.1 а.с.13-20).

Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. зазначених договорів поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язання по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - повному об`ємі.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 21 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, посвідчений нотаріально, реєстровий №3795 (т.1 а.с.21-25)

Відповідно до пункту 2.1. договору іпотеки та пункту 2.1. кредитного договору в рахунок забезпечення кредитного договору банку в іпотеку передано нерухоме майно - однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. 21 квітня 2008 року за реєстром №3761, зареєстрованим за іпотекодавцем в Державному реєстрі правочинів 21 квітня 2008 року. Право власності зареєстроване в обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 21 квітня 2008 року, реєстраційний № 22398582, номер запису 15363 в книзі 64.

Згідно з пунктом 3.3.4. договору іпотеки п.3.3.12, 3.3.13 кредитного договору іпотекодавець зобов`язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Також вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого позичальник виконає всі зобов`язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік.

20 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» було укладено договір добровільного страхування майна фізичних осіб, що є предметом застави (іпотеки) серії 20/08 №К037276, на період з 21 лютого 2014 року по 20 лютого 2015 року. Відповідно до пунктів 4.1. та 4.2. зазначеного договору загальна вартість майна та загальна страхова сума складають 154000 грн (т.1 а.с.26-28).

Після 20 лютого 2015 року ОСОБА_1 договір страхування заставного майна на наступний термін не укладено, тому відповідно до п.4.2 договору іпотеки за невиконання чи неналежне виконання п.п.3.3.1-3.3.13 іпотечного договору зобов`язань щодо страхування предмету іпотеки на період дії договору позичальник іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5 відсотків від заставної вартості предмета іпотеки згідно п.2.3 іпотечного договору.

Звернувшись до суду з позовом ПАТ «Укргазбанк» просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором від 21 квітня 2008 року №03-1-Ф, яка станом на 22 жовтня 2015 року складала 21409,64 доларів США та 14059,99 грн, з яких: заборгованість за кредитом строкова - 18900 доларів США, заборгованість за процентами поточна - 149,41 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом - 719,31 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 1640,92 доларів США, пеня за простроченими процентами - 4442,50 гривень, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1917,49 грн., штраф за невиконання договору іпотеки - 7700 грн (5% від 154 000 грн) (т.1 а.с.4-6).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості після подання позивачем заяви про збільшення позовних вимог, станом на 11 лютого 2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №03-1-Ф від 21 квітня 2008 року складає 29661,81 доларів США та 258617,61 грн, з яких заборгованість за кредитом строкова - 15300,00 доларів США, заборгованість за кредитом прострочена - 4319,31 доларів США, заборгованість по процентах поточна - 75,78 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 9971,72 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 78383,28 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів - 180235,33 грн (т.1 а.с.158-162).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не було виконано умови договору, а тому позивач має право вимагати від боржника та поручителів погашення боргу у повному обсязі станом на 11 лютого 2019 року.

Колегія суддів не може погодитись з таким цим висновком суду з таких підстав.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Умовами кредитного договору від 21 квітня 2008 року №03-1-Ф, зокрема пунктом 1.1, сторони визначили, що кредит надано позичальнику строком до 20 квітня 2033 року. Відповідно до пункту 3.2.6. кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання позичальником зобов`язання по цьому договору (т.1 а.с.7а-10).

ПАТ «Укргазбанк» скористався правом вимоги дострокового повернення усієї суми заборгованості за простроченими та поточними нарахуваннями по кредиту, процентам та штрафними санкціями шляхом пред`явлення претензії боржнику та поручителям від 12 листопада 2015 року вих.№51209/1570 про повернення усієї суми кредиту в сумі 21 409,64 доларів США та 14 059,99 грн, станом на 22 жовтня 2015 року (т.1 а.с.29-34). Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом та пені.

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц провадження №14-154цс18 зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.1050 ЦК України у разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, за змістом частини другої якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 липня 2018 року провадження № 14-154цс18, зазначено, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що встановлено у судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Отже помилковим є висновок суду першої інстанції щодо стягнення сум простроченого кредиту, процентів та пені станом на 22.04.2019, оскільки право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припинилося у зв`язку з пред`явленням банком 12 листопада 2015 року претензії про дострокове стягнення усієї суми заборгованості, чим останній змінив строки виконання зобов`язань, а тому банк не мав права на їх подальше нарахування.

Отже апеляційним судом не приймається до уваги поданий ПАТ «Укргазбанк» разом із заявою про збільшення позовних вимог розрахунок заборгованості, здійснений станом на 11 лютого 2019 року, оскільки він складений також після пред`явлення банком 12 листопада 2015 року претензії про дострокове стягнення усієї суми заборгованості, тобто нарахування сум простроченого кредиту, процентів та пені здійснювалось усупереч положенням чинного законодавства (т.1 а.с.156-157). Тому, до стягнення підлягає сума заборгованості, нарахована позивачем на час звернення до боржника з претензією, тобто станом на 12.11.2015.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою.

Частиною другою статті 548 ЦК України встановлено, що недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Тобто, за виключенням гарантії (стаття 562 ЦК України), лише дійсні вимоги можуть бути забезпечені.

Частинами першою, другою статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до частин першої і другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Отже, чинним законодавством передбачено право кредитора задовольнити забезпечені порукою зобов`язання за рахунок поручителя у випадку невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов`язання.

При цьому пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Відповідно до пункту 5.2. договорів поруки від 21 квітня 2008 року, укладених між ПАТ «Укргазбанк» та відповідачами, які є повністю ідентичними за змістом, визначено, що порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року провадження №14-145цс18.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, убачається, що останній платіж на погашення заборгованості за січень місяць ОСОБА_1 здійснила у лютому 2015 року, а черговий платіж у наступному місяці вже не здійснювався, що обумовило виникнення простроченої заборгованості з березня 2015 року (т.1 а.с.5 зворот).

Встановлено, що ПАТ «Укргазбанк» звернувся з претензією про повернення усієї суми кредиту 12 листопада 2015 року (вих.№51209/1570), тобто поза межами шестимісячного строку, оскільки строк звернення до поручителів сплив у серпні 2015 року, що у порядку, визначеному пунктом 5.2. договорів поруки від 21 квітня 2008 року, свідчить про припинення поруки поручителів по даній справі (т.1 а.с.29).

Строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення вимог банку щодо стягнення заборгованості в солідарному порядку із поручителів, оскільки станом на час звернення із претензією про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором до поручителів банком вже було пропущено строк звернення.

Отже, у позовних вимогах про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 слід відмовити у повному обсязі.

Разом з цим, враховуючи, що ОСОБА_1 не повернула кредит у обумовлений строк, вимога позивача про стягнення з неї заборгованості є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню у розмірі 21 409,64 доларів США, виходячи з розрахунку заборгованості, складеного станом на 22 жовтня 2015 року, з яких: заборгованість за кредитом строкова - 18 900 доларів США, заборгованість за процентами поточна - 149,41 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом - 719,31 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 1 640,92 доларів США, оскільки 12 листопада 2015 року, звернувшись до ОСОБА_1 з претензією про повернення усієї суми кредиту, позивач змінив строк виконання зобов`язання, що унеможливлює нарахування у подальшому відсотків та пені.

Відповідно до ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 11 440 грн 53 коп. З урахуванням задоволення вимог апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відмови у задоволенні позовних вимог до останніх у повному обсязі з ПАТ «Укргазбанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 23 774 грн 05 коп на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 04 червня 2019 рокускасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Єреванська, 1) заборгованість за кредитним договором від 21 квітня 2008 року №03-1-Ф у розмірі 21 409 (двадцять одна тисяча чотириста дев`ять) доларів США 64 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на 05 травня 2020 року складає 577 417 (п`ятсот сімдесят сім тисяч чотириста сімнадцять) грн 99 коп.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 квітня 2008 року №03-1-Ф відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Єреванська, 1) судовий збір у розмірі 11 440 (одинадцять тисяч чотириста сорок) грн 53 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Єреванська, 1) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 23 774 (двадцять три тисячі сімсот сімдесят чотири) грн 05 коп за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Єреванська, 1) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 23 774 (двадцять три тисячі сімсот сімдесят чотири) грн 05 коп за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 травня 2020 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний