Справа № 484/3362/20
Провадження № 2-о/484/156/20
Рішення

іменем України

16.10.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

складі: головуючого - судді Максютенко О.А.

секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби у Миколавїській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 в неповнолітньому віці

без участі сторін

встановив

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 в неповнолітньому віці, мотивуючи свої вимоги тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Первомайськ Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , відповідний актовий запис № 324 від 03.04.1986 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколавїської області. Батьками заявника в свідоцтві зазначені: ОСОБА_2 батько, та ОСОБА_3 матір.

Заявник проживав разом з батьками за місцем їх реєстрації АДРЕСА_1 , з моменту народження до 1996 року включно, що підтверджується записами в домовій книзі.

В 1993 році заявник вступив до першого классу Первомайської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11. В подальшому, в 1996 році ОСОБА_1 був переведений до 4 класу ЗОШ № І-ІІІ, оскільки разом з батьками переїхав на проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, є підтвердження факту проживання та реєстрації на території України станом на 24.08.1991 року матері та батька заявника.

Оскільки заявник станом на серпень 1991 року було 4,5 роки, то місце його проживання встановлюється відповідно до місця проживання та реєстрації батьків .

В липні 2020 року заявник звертався до Первомайського РВ УДМС України в Миколаївській області з приводу отримання паспорту громадянина України.

24.07.2020 року Первомайський РВ УДМС направив заявнику лист, яким було відмовлено у видачі паспорту громадянина України в зв`язку з тим, що за результатами проведення процедури встановлення особи та рішення УДМС України в Миколаївській області особу ОСОБА_1 встановлено, але не встановлено до громадянства України. Також рекомендовано звернутись до суду для врегулювання даного питання.

Враховуючи викладені обставини, з метою встановлення факту постійного проживання на території України для отримання паспорта громадянина України та приймаючи до уваги положення ч.1 п. 5 ч.2 ст. 293, ч.2 ст. 315 ЦПК України заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та у відсутність заявника , підтримав заяву в повному обсязі, просив її задовольнити.

Управління державної міграційної служби у Миколаївській області надало суду письмові пояснення, відповідно до яких при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Просить врахувати те , що відповідно до ч.2 ст.17 ЦК УРСР (1963 року, яка була дійсна на час існування правовідносин), - місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п`ятнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів. З огляду на матеріали справи, заявнику станом на 1991 рік було 5 років, тобто місце проживання заявника встановлювалось відповідно до місця проживання та реєстрації батьків чи одного з них.

У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Первомайськ Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_2 від 18.12.2018 року, актовий запис № 324 (а.с. 3).

Батьками заявника в свідоцтві про народження зазначені: ОСОБА_2 - батько, ОСОБА_3 матір.

Як вбачається із довідки, наданої 19.04.2019 року Первомайською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 3 Первомайської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчався у Первомайській ЗОШ І-ІІ ступенів № 3 з 4 классу і не закінчив 7 клас (наказ від 23.05.2001 року) у зв`язку із перебуванням у Кіровоградському слідчому ізоляторі) (а.с. 8).

Батьки заявника ОСОБА_2 (батько заявника) та ОСОБА_3 (матір заявника ) проживали на території України, станом на 1991 рік, що підтверджується записами в домовій книги житлового будинку по АДРЕСА_1 , де зазначено, що вони там прописані з 1986 року, та постійно там проживали (а.с.9-11).

Первомайський РВ УДМС відмовив ОСОБА_1 у видачі паспорту громадянина України в зв`язку з тим, що за результатами проведення процедури встановлення особи та рішення УДМС України в Миколаївській області особу ОСОБА_1 встановлено, але не встановлено належність до громадянства України. Також рекомендовано звернутись до суду для врегулювання даного питання.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Згідно п. 10 Порядку - для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживав на території України станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 в неповнолітньому віці, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та задовольняє її.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 13, 76, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: н/в); заінтересована особа: Управління державної міграційної служби у Миколаївській області (адреса: вул. Декабристів, 5-а, м. Миколаїв, ) про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 в неповнолітньому віці - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, на території України станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 в неповнолітньому віці.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: