Провадження №2/523/1192/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Дяченко В.Г.,

при секретарі судового засідання - Мица А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з позовом в якому просить визнати недостовірною та такою, що принижує її честь і гідність та недоторканість ділової репутації, інформацію поширену відповідачем у зверненні-скарзі від 19.02.2016 року на ім`я першого заступника Одеського міського голови ОСОБА_3 , голові Одеського територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_4 , заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_5 , в.о. начальника Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_12, начальнику ДПС Суворовського району м.Одеси ОСОБА_13, в якій викладено інформацію - «перевірити законну діяльність ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський», членами якої є, зокрема, ОСОБА_1 ». Також, позивач просить зобов`язати відповідача спростувати поширену інформацію у такий же спосіб, як вона була поширена та стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. моральної шкоди.

Поширена інформація має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення позивачем вимог чинного законодавства України та прийнятим у суспільстві, принципам моралі, етики та такою, що на переконання позивача не є оціночним судженням та порушує її немайнові права.

Відповідач стверджує факт, що позивач є «членом ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський» та стверджує про те, що позивач як член комісії порушувала «законну діяльність».

Поширення неправдивої інформації свідчить про принизливе ставлення до позивача, що в свою чергу впливає на зниження цінності її особи - приниження її гідності, і створюючи негативну соціальну оцінку позивача в очах оточуючих, порушує її честь.

Визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 10000 грн. є мінімальною для відшкодування її душевних страждань.

Представник відповідача ОСОБА_7 надав відзив на позов в якому проти позову заперечує з підстав того, що заяву звернення членів ОСББ «КАШТАН ПЛЮС» підписали 18 членів правління серед яких є відповідач ОСОБА_2 .

Позивачем не представлено доказів того, що неправомірними діями відповідача було порушено особисті немайнові права позивача та спричинено їй моральну шкоду.

Доказів до відзиву не надано.

Позивач надала відповідь на відзив де зазначила, що у ньому не зазначено що вплинуло та переконало відповідача підписати та поширювати, разом з групою інших осіб, недостовірну інформацію зазначену у позові, що підтверджується особистим підписом відповідача у зверненні.

В судовому засіданні позивач підтримала свою правову позицію та пояснила, що не була та не є членом ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський».

Представник відповідача в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, повідомлений про день, час та місце належним чином, заяв та клопотань не надав.

Судом встановлено:

Позивачем надано копія звернення-скарги, зареєстрованої в ДПІ Суворовського району м.Одеси, від 19.02.2016 року на ім`я першого заступника Одеського міського голови ОСОБА_3 , голові Одеського територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_4 , заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_5 , в.о. начальника Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_12, начальнику ДПІ Суворовського району м.Одеси ОСОБА_13, в якій викладено інформацію - «члени ОСББ «КАШТАН ПЛЮС» звертаються до Вас з проханням захисту їх законних інтересів та для здійснення перевірки фінансово-господарської діяльності ОСББ «КАШТАН ПЛЮС» (код 33988282) та її засновників» де серед напрямків перевірки наявний пункт - «перевірити законну діяльність ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський», членами якої є, ОСОБА_8 , ОСОБА_1 та голова ОСОБА_9 ».

Звернення підписано 18-ма членами ОСББ «КАШТАН ПЛЮС» серед яких є відповідач ОСОБА_2 .

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 20.09.2012 року по справі №1527/6520/12, призначено ліквідаційну комісію ОСББ «Маловський» у складі: ОСОБА_11, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 (а.с.43).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 09.07.2013 року по справі 523/6265/13-ц, змінено члена ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський» з ОСОБА_11 на ОСОБА_9 (а.с.40).

На підтвердження моральної шкоди позивач надала докази звернення до лікувальних закладів через стреси, наслідками яких є розлад здоров`я (а.с.121-125).

Згідно з частиною першою статті 28, частиною четвертою статті 32 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до частини першої статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини першої ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно зі статтею 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Наведені у частині першій статті 277 і статті 280 ЦК України способи захисту є самостійними способами правового захисту, закон не передбачає похідного характеру вимоги щодо відшкодування моральної шкоди та не обумовлює стягнення моральної шкоди вирішенням судом питання щодо спростування недостовірної інформації.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з приниженням честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно зі статтями 94, 277 ЦК України, частиною четвертою статті 32 Конституції України, статтею 10 Конвенції кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно зі статтею 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Як роз`яснено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов`язків порушено її право, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб. Викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У разі, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 КонституціїУкраїни, а не поширення недостовірної інформації.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду від 19.06.2019 року по справі 703/1855/16-ц.

Отже, позовна вимога про визнання недостовірною та такою, що принижує її честь і гідність та недоторканість ділової репутації, інформацію поширену відповідачем - «перевірити законну діяльність ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський», членами якої є, зокрема, ОСОБА_1 », є безпідставною та необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то підстави для її задоволення відсутні, оскільки суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог про спростування недостовірної інформації, а отже, і відсутність підстав для застосування положень ст. 280 ЦК України.

Такий висновок суду ґрунтується на законі оскільки відповідач, підписавши звернення-скаргу від 19.02.2016 рокудо відповідних органів з проханням дати правову оцінку діям позивача, реалізував конституційне право, передбачене статтею 40 Конституції України, і такі дії не свідчать про поширення недостовірної інформації відносно позивача.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду від 30.05.2018 року по справі 707/53/17.

Отже, позовна вимога про стягнення моральної шкоди теж задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 07.05.2020 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя