Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2383/20
Провадження №: 2-з/332/27/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

21.09.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, подана до пред`явлення позову, в якій просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Заявник вказує, що забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку спадкування, шляхом накладення арешту на спірний будинок обумовлене тим, що ОСОБА_2 має намір в найкоротші строки продати будинок, та вже отримав завдаток від майбутньої угоди. Зазначає, що у разі не застосування заходів забезпечення позову і як наслідок продажу житлового будинку, Ѕ частина якого належить заявнику на підставі отримання спадщини, це значно утруднить поновлення порушених майнових прав заявника, та реалізації права на вільне володіння та користування нерухомим майном, що належить їй на праві приватної власності. Отже, з метою збереження спірного майна, заявник вважає, що є необхідність у накладенні арешту на спірне майно.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, та без фіксування судового процесу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та долучені до неї докази, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вказане означає, що застосування відповідного заходу забезпечення позову має бути належним чином вмотивовано та підтверджено відповідними доказами.

Суд вважає подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви не підтверджену жодними належними та допустимими доказами. Окрім самої заяви та роздруківки об`яви з веб-ресурсу dom.ria.ua, заявником не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, зокрема не надано доказів наявності фактичних обставин, якими заявник обґрунтовує необхідність забезпечення позову, доказів порушення прав заявника, а також доказів належності спірного будинку, на який ОСОБА_1 просить накласти арешт.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 81, 149-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: О.С. Яцун