Справа № 397/105/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2020 . Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Д.В.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Ясенівська» про стягнення орендної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 14000 грн. за користування його земельною ділянкою площею 5,02 га, а також судові витрати.

В обгрунтування позову зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 5,02 га (ріллі), яка розташована на території Михайлівської сільської ради Кіровоградської області. Згідно договору оренди землі б/н, укладеного 18.05.2010 між ним та відповідачем, передано строком на 5 років в оренду вказану земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур. Договір зареєстрований у Олександрівському офісі Кіровоградської Регіональної Філії Центру Державного земельного кадастру 20.07.2010 за № 99. Згідно додаткової угоди б/н про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки, у п. 8 договору внесено зміни, згідно яких договір оренди земельної ділянки становить 10 років, тобто дійсний до 01.07.2020. З врахуванням внесених змін до п. 5 Додаткової угоди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 115998 грн.; згідно внесених змін до п. 9 договору, орендар зобов`язався виплачувати орендодавцеві орендну плату за користування земельною ділянкою протягом терміну встановленого в договорі оренди у розмірі 7% від грошової оцінки земельної ділянки та поступово збільшувати цю плату залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. За користування його земельною ділянкою по 2018 включно відповідач сплатив орендну плату.

У кінці 2019, після того, як бухгалтер СТОВ «Агрофірма Ясенівська» ОСОБА_2 , яка здійснювала всі розрахунки і виплату орендної плати за користування його земельною ділянкою, попередила його про те, що у зв`язку з тим, що він не підписав з ними додатковий договір на продовження терміну оренди його земельної ділянки, термін оренди якої закінчується 01.07.2020, згідно підписаної додаткової угоди, тому йому не буде здійснена виплата орендної плати. Потім на його адресу 07.12.2019 надійшов один екземпляр додаткової угоди про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки за підписом директора СТОВ «Агрофірма Ясенівська» Мамалата Д.В. та підписом зробленим від його імені, який має певну схожість, але який на даній додатковій угоді він не ставив, так як раніше вказаної додаткової угоди не бачив, а тому і не підписував.

На ім`я директора СТОВ «Агрофірма Ясенівська» ОСОБА_3 . 19.12.2019 від нього направлена скарга в якій він просив розрахуватися за користування його земельною ділянкою за 2019 і яка, згідно отриманого повідомлення, відповідальним працівником СТОВ отримана 24.12.2019 та відповідь на яку він до вказаного часу не отримав.

У зв`язку з тим, що відповідач злісно ухиляється від сплати йому орендної плати за користування його земельною ділянкою за 2019, він змушений звертатися за захистом своїх порушених прав до суду.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено в порядку загального позовного провадження (а.с. 16-17).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 27).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснив, що отримав від відповідача у 2018 орендну плату у сумі 13400 грн., кошти в сумі 2000 грн не отримував. Підпис у відомості про отримання орендної плати належить йому та проставлений ним. Кошти в сумі 287 грн. 56 коп. як різницю орендної плати відмовився отримувати від відповідача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву (клопотання) в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги не визнав у повному обсязі та заперечував проти їх задоволення (а.с. 60).

Крім того, відповідачем подано відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відзиві вказав, що дійсно між сторонами 18.05.2010 укладено договір оренди землі, який зареєстрований 20.07.2010 за № 099, а 08.01.2015 укладена додаткова угода до вказаного договору оренди земельної ділянки, що зареєстрована 03.05.2015 за № 37071087, за умовами якої орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки. Станом на 01.01.2018 нормативно грошова оцінка земельної ділянки № НОМЕР_1 становила 139197 грн. 60 коп. Позивачу за 2018 нараховано орендної плати 7% від грошової оцінки земельної ділянки в сумі 9743,83 грн., з нарахованої суми утримано ПДФО 18% - 1753,89 грн., військовий збір 1,5% - 146,16 грн. Відповідно до договору та додаткової угоди позивач повинен був отримати орендної плати за 2018 - 7843 грн. 78 коп.; отримав 15400 грн., тобто на 7556 грн. 22 коп. більше. У 2019 нормативно грошова оцінка земельної ділянки не збільшувалась та відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 01.01.2019 склала - 133818,08 грн. У 2019 позивачу нараховано орендної плати 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 9743 грн. 83 коп., з нарахованої суми утримано ПДФО 18 %, військовий збір 1,5 %, залишок склав 7843 грн. 78 коп. Так як була переплата по виплаті орендної плати, позивачу був направлений лист від 24.01.2020, про явку до СТОВ «Агрофірма Ясенівська» для отримання орендної плати по договору оренди, (різниця) в сумі 287 грн. 56 коп. У зв`язку з неявкою позивача на юридичну адресу відповідача, відповідно до квитанції № 2/258 5/501, відповідачем здійснений грошовий переказ щодо перерахування ОСОБА_1 орендної плати за 2019, однак позивач свідомо ухилився від отримання грошей. Відповідач СТОВ «Агрофірма Ясенівська» вважає, що умови договору оренди землі не порушувало. Крім того, орендарем за період дії договірних відносин виплачено орендної плати більше ніж передбачено умовами договору, у зв`язку із чим переплата в розмірі 7556 грн. 22 коп. зарахована відповідачем в рахунок сплати орендної плати за 2019. Відповідач вважає, що право позивача на отримання орендної плати за землю, за захистом якого він звернувся до суду, не порушене (заборгованість відсутня). СТОВ «Агрофірми Ясенівська», як орендар не ухилилося від сплати орендної плати.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0151, площею 5,02 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 № 053903 (а.с. 8).

18.05.2010 між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Ясенівська» укладено договір оренди землі, а саме: земельної ділянки, загальною площею 5,02 га, на строк 5 років, зареєстрований у Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 99 від 20.07.2010 (а.с. 5-6).

Згідно умов вищевказаного договору оренди землі від 18.05.2010:

- п.8 - договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

- п. 9 - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 7,0% від грошової оцінки земельної ділянки, продукцією, вироблена орендарем по собівартості, але не вище державних закупівельних цін;

- п. 5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 50832 грн.;

- п. 10 - обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації;

- п. 11 - орендна плата вноситься у такі строки з 01.07 до 31.12 кожного року;

- п. 12 передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідним актами;

- п. 13 - розмір орендної плати переглядається кожен рік у разі: зміни умови господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законодавством;

- п. 14 у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення;

- п. 20 передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 7 денний після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі;

- п. 31 обов`язком орендаря є своєчасна сплата орендної плати;

- п. 35 - зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку;

- п. 43 - договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до акту прийому-передачі земельних ділянок від 18.05.2010, вказана земельна ділянка на підставі договору оренди від 18.05.2010 передана орендодавцем ОСОБА_1 орендарю СТОВ «Агрофірма Ясенівська» (а.с. 6 на звороті).

08.01.2015 між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Ясенівська» укладена Додаткова угода про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого № 99 від 20.07.2010 відповідно до умов якої:

1. внесено зміни до п. 5 договору, виклавши його в такій редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 115998 грн.;

2. внесено зміни до п. 8 договору, виклавши його в такій редакції: договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію;

3. внесено зміни до п. 9 договору, виклавши його у такій редакції: «Орендар зобов`язується виплачувати орендодавцеві орендну плату за користування земельною ділянкою протягом терміну встановленого в договорі оренди у розмірі 7% від грошової оцінки земельної ділянки та поступово збільшувати цю плату залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану Орендаря»;

4. внесено доповнення до п. 14 договору: у разі отримання Орендарем орендної плати за користування земельною ділянкою за декілька років на перед Орендодавець зобов`язується не втручатися у господарську діяльність Орендаря, не розривати договору оренди до закінчення терміну його дії;

5. доповнено п. 30 договору абзацом такого змісту: право орендаря самовільно господарювати на землі з дотриманням умов договору. Включати право оренди земельної ділянки до статутного фонду господарства, укладати договори застави на право оренди земельної ділянки;

6. доповнено п. 40 договору абзацом такого змісту: перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору;

7. дійсна додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного договору і набирає чинності з моменту Державної реєстрації в Реєстраційній службі Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградській області;

8. всі інші умови договору залишаються без зміни (а.с. 7, 34).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 37071087 від 03.05.2015 підтверджується, що державним реєстратором Реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області Смалиусом В.В. 03.05.2015 внесено запис про інше речове право № 9554568, а саме: додаткової угоди про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого № 99 від 20.07.2010 строком на 10 років, з правом пролонгації, додаткові відомості: орендар зобов`язується виплачувати орендодавцеві орендну плату за користування земельною ділянкою протягом терміну встановленого в договорі оренди у розмірі 7% від грошової оцінки земельної ділянки та поступово збільшувати цю плату залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану Орендаря; орендодавець ОСОБА_1 , орендар СТОВ «Агрофірма Ясенівська» (а.с. 10, 35).

19.12.2019 позивач звертався до відповідача зі скаргою, в якій, зазначив, що більше на бажає продовжувати термін оренди вказаної земельної ділянки, а тому про вказане повідомив посадових осіб СТОВ «Агрофірма Ясенівська». Не зрозуміло з яких підстав працівники СТОВ «Агрофірма Ясенівська» його попередили, що виплата йому орендної плати за 2019, на протязі якого орендувалась його земельна ділянка, не буде здійснена з тих підстав, що він не бажає продовжувати з ними термін оренди його земельної ділянки, який закінчується в 2020. Після цього в його адресу поштою надійшов екземпляр додаткової угоди від 08.01.2015, яку він отримав 07.12.2019, але яку він не підписував і взагалі раніше не бачив, та в якій зазначено, що вона укладена терміном на 10 років. Вказана додаткова угода працівниками СТОВ оформлена від імені директора та за його підписом, скріплена гербовою печаткою Агрофірми та з підробленим його підписом, так як вказану додаткову угоду не підписував і це не його підпис, хоч і має певну схожість. Рекомендував розрахуватись своєчасно з ним за орендовану земельну ділянку і більше не вчиняти ніяких протизаконних дій за які може наступити як кримінальна так і цивільна відповідальність. В іншому випадку буде змушений приймати міри по захисту своїх прав у відповідності з діючим цивільним та кримінальним законодавством (а.с. 9).

Вказана скарга позивача отримана представником відповідача 24.12.2019 (а.с. 13).

Згідно відомості на видачу орендної плати власникам за користування земельними ділянками за 2018 по СТОВ «Агрофірма Ясенівська», ОСОБА_1 отримав 2000 грн. та 13400 грн., про що поставив свій підпис (а.с. 51-52).

Згідно Додаткової угоди № 2 від 23.04.2019 про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого за № 99 від 20.07.2019, орендодавець ОСОБА_1 та орендар СТОВ «Агрофірма Ясенівська» уклали цю Додаткову угоду про нижченаведене:

1. внести зміни до п. 5, виклавши його в такій редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 133818,08 грн.;

2. внести зміни до п. 8 договору, виклавши його в такій редакції: договір № 9554568 від 03.05.2015 укладено на 15 років та діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором;

3. внести зміни до п. 9 договору, виклавши його у такій редакції: Орендар виплачує Орендодавцеві орендну плату за користування земельною ділянкою протягом терміну встановленого в договорі оренди у розмірі не менше 12% від грошової оцінки земельної ділянки;

4. внести доповнення до п. 14 договору: у разі отримання Орендодавцем орендної плати за користування земельною ділянкою за декілька років на перед Орендодавець зобов`язується не втручатися у господарську діяльність Орендаря, не розривати договору оренди до закінчення терміну його дії;

5. внести зміни п. 40 договору: перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору;

6. дійсна додаткова угода є невід`ємною частиною вище вказаного договору і набирає чинності з моменту Державної реєстрації в Реєстраційній службі;

7. всі інші умови договору залишаються без зміни (а.с. 36, 56).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 206121333 від 06.04.2020, державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області Реп`ях В.В. 28.03.2018 внесено запис про інше речове право № 25535922, а саме: право користування земельною ділянкою для сільськогогосподарських потреб (емфітевзис) кадастровий номер :02:000:0151 площею 5,0233 га строком дії: термін користування емфітевтичним правом складає 7 років з дати виникнення права емфітевзису, емфітевтичне право виникає з 21.07.2020; правокористувач, емфітевт Приватне підприємство «СТ-Гарант», власник ОСОБА_1 (а.с. 57-58).

Згідно пояснень директора СТОВ «АФ Ясенівська» від 24.01.2020 вих. № 2, ОСОБА_1 орендодавець СТОВ «АФ Ясенівська» згідно договору Оренди земельної ділянки зареєстрованого № 99 від 20.07.2010. Земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 5,02 га. Кадастровий номер :02:000:0151. Грошова оцінка земельної ділянки № НОМЕР_3 станом на 01.01.2018 становила - 139 197 грн. 60 коп. За 2018 нараховано орендної плати 7% від грошової оцінки земельної ділянки в сумі 9743 грн. 83 коп. з нарахованої суми утримано ПДФО 18% - 1753 грн. 89 коп., військовий збір 1,5% - 146 грн. 16 коп. Отримано орендної плати за 2018 - 7 843 грн. 78 коп. За 2018 ОСОБА_1 отримав 15 400 грн. тобто на 7556 грн. 22 коп. більше. За 2019 грошова оцінка земельної ділянки не збільшувалась. Нараховано орендної плати за 2019 - 9743грн. 83 коп. за мінусом ПДФО 18% та військовий збір 1,5% отримати за 2019 - 7 843 грн. 78 коп. Так як, за 2018 одержано на 7556 грн. 22 коп. то за 2019 треба отримати різницю в сумі 287 грн. 56 коп. Для отримання різниці в сумі 287 грн. 56 коп. просили з`явитися за адресою: АДРЕСА_1 . Термін дії договору оренди земельної ділянки № НОМЕР_3 кадастровий номер :02:000:0151 закінчується 20.07.2020 (а.с. 37, 55).

Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.03.2020, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0151 становить 133818,08 грн. (а.с. 38, 54).

Квитанцією № 2/258 підтверджується приймання поштового переказу 5/501 на суму 287,56 грн. СТОВ АФ «Ясенівська» Сірому Анатолію Борисовичу с. Михайлівка як орендна плата за 2019 (а.с. 39, 40, 53).

27.03.2020 СТОВ «Агрофірма Ясенівська» направлявся лист ОСОБА_1 , який отримувати останній відмовився (а.с. 59).

У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши усі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 22 вказаного Закону встановлено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 23 вказаного Закону, орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

У ст.ст. 6, 627 ЦК України визначено принцип свободи договору, згідно з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Водночас стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов?язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.

Згідно з вимогами п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України, ст.ст. 21, 25 Закону, орендар зобов?язаний своєчасно сплачувати орендну плату.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, підставою звернення позивача до суду є несплата відповідачем орендної плати за 2019.

Посилаючись на зміст умов Договору оренди землі від 18.05.2010, зі змінами, внесеними додатковою угодою від 08.01.2015 щодо розміру орендної плати та строків її внесення, позивач самостійно визначив розмір заборгованості за орендною платою в сумі 14000 грн. При цьому, розрахунку вказаної суми не надав.

Заперечуючи проти доводів позивача, викладених у позові, відповідачем надані суду розрахунок виплати орендної плати, відомості на виплату грошей на підтвердження отримання орендодавцем грошових коштів в рахунок орендної плати. При цьому, у відзиві на позов представник відповідача вказував на те, що розрахунок з позивачем по орендній платі здійснено наперед, і за 2019 позивачу необхідно було отримати різницю орендної плати в сумі 287,56 грн., однак останній відмовився.

Судом встановлено, що за умовами Договору оренди землі та додаткової угоди до договору оренди землі, укладеної від 08.01.2015, орендар зобов`язався виплачувати орендодавцеві орендну плату за користування земельною ділянкою протягом терміну встановленого в договорі оренди у розмірі 7% від грошової оцінки земельної ділянки та поступово збільшувати цю плату залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану Орендаря; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 115998 грн.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати без внесення відповідних змін до договору у письмовій формі (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03.12.2013 у справі № 3-34гс13 та від 20.08.2013 у справі № 3-21гс13).

Орендар зобов?язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати.

Згідно пояснень директора СТОВ «АФ Ясенівська» від 24.01.2020 вих. № 2, грошова оцінка земельної ділянки № НОМЕР_3 станом на 01.01.2018 становила - 139 197 грн. 60 коп. і у 2019 не збільшувалася.

Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.03.2020, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0151 становить 133818,08 грн. (а.с. 38, 54).

Таким чином, встановлено, що у 2018 розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки був вищим ніж передбачений умовами додаткової угоди від 08.01.2015.

У своїх посненнях представник відповідача зазначав про визначення розміру орендної плати за 2018 та 2019 у розмірі 7% від грошової оцінки земельної ділянки, при цьому здійснюючи її розрахунок із суми 139197,60 грн.

Позивачем не оспорювалися розрахунки орендної плати з нормативно грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 139197,60 грн.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що розмір орендної плати, повинен складати: за 2018 139197,60 грн. х 7% = 9743,83 грн.

Такий же розмір орендної плати складає і за 2019.

З орендної плати, що визначена умовами договору оренди та додаткової угоди утримується податок на доходи фізичних осіб (18%) та військовий збір (1,5%), а в загальному розмірі 19,5%.

З урахуванням наведеного розмір орендної плати після утримання податків та зборів за Договором оренди та додатковою угодою складає: 2018 - 9743,83 грн. - 19,5% = 7843,78 грн.; 2) 2019 - 9743,83 грн. - 19,5% = 7843,78 грн.

При цьому, судом не враховуються умови Додаткової угоди № 2 від 23.04.2019 про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого № 99 від 20.07.2019, якою визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 133818,08 грн. та орендар виплачує орендодавцеві орендну плату за користування земельною ділянкою протягом терміну встановленого в договорі оренди у розмірі не менше 12% від грошової оцінки земельної ділянки, оскільки дана угода не зареєстрована належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства.

У судовому засіданні також встановлено, що згідно з наданими відповідачем відомостями на видачу орендної плати власникам за користування земельними ділянками за 2018 по СТОВ «Агрофірма Ясенівська», ОСОБА_1 отримав 2000 грн. та 13400 грн., про що поставив свій підпис. Позивач у судовому засданні вказував на те, що отримав від відповідача у 2018 орендну плату у сумі 13400 грн., кошти в сумі 2000 грн не отримував. Підпис у відомості про отримання орендної плати належить йому та проставлений ним. Разом з тим, належних доказів щодо неотримання коштів у сумі 2000 грн. суду не надав та не спростував доводів відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за 2018 відповідач сплатив орендну плату в сумі 15400 грн., тобто у розмірі, що перевищує розмір, встановлений умовами договору та додаткової угоди на 7556 грн. 22 коп. більше, оскільки зобов`язаний був сплатити кошти в сумі 7843,78 грн.

Судом враховується, що згідно зі ст. 531 ЦК України, боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов?язання чи звичаїв ділового обороту.

Законодавством про оренду землі не заборонено сплачувати орендну плату за земельну ділянку наперед за майбутні періоди.

Договір оренди землі та додаткова угода не містять імперативного припису, який би встановлював заборону для орендаря сплачувати орендну плату наперед за майбутні періоди.

Навпаки, умовами додаткової угоди від 08.01.2015 передбачено, що у разі отримання орендодавцем орендної плати за декілька років наперед, останній зобов`язується не втручатися у господарську діяльність орендаря, не розривати договору оренди до закінчення терміну його дії.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою до 31 грудня року, у якому здійснюється таке користування, або достроково у будь-який час починаючи з часу набрання договором чинності.

Таким чином, сума коштів, що сплачена відповідачем на користь позивача у 2018 як орендна плата за користування земельною ділянкою перевищує відповідний розмір, передбачений умовами укладеного договору та додаткової угоди, та повинен враховуватися сторонами при проведенні розрахунків в рахунок майбутніх платежів.

У зв`язку з цим, оскільки відповідачем на користь позивача у 2018 виплачена орендна плата у розмірі 15400, що перевищує орендну плату за відповідний період на 7 556 грн. 22 коп., то за 2019 треба позивачу необхідно було сплатити кошти за оренду землі в сумі 287 грн. 56 коп. (7843,78 грн. за 2019 - 7556,22 грн.).

Згідно квитанції № 2/258, підтверджується приймання поштового переказу 5/501 на суму 287,56 грн. СТОВ АФ «Ясенівська» Сірому Анатолію Борисовичу с. Михайлівка як орендна плата за 2019 (а.с. 39-40, 53).

Крім того, СТОВ «Агрофірма Ясенівська» направлявся лист ОСОБА_1 , який отримувати останній відмовився. У судовому засіданні позивач підтвердив, що відмовився отримувати від відповідача кошти в сумі 287,56 грн. як різницю орендної плати за 2019.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із положеннями частин 2, 4, 5 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд.

У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію.

Обов`язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до рекомендацій, викладених у постанові Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року, Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12.06.2013 у справі № 6-32цс13, Верховним Судом у постановах від 17.05.2018 у справі № 2-64/11, від 04.07.2018 у справі № 590/479/16-ц.

У Рішенні Конституційного суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Всупереч вказаним вище вимогам, позивач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач умисно не сплачував орендну плату за 2019, тобто неналежно виконував свої договірні зобов`язання по виплаті орендної плати чи порушення в цій частині вимог чинного законодавства.

За таких обставин, всебічно та повно з?ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати необхідно віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Ясенівська» про стягнення орендної плати відмовити.

На рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 03.10.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Олександрівський районний суд Кіровоградської області).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки визначені ст. 354 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено 07.05.2020.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: Сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Ясенівська», місце знаходження: 27325, Кіровоградська область, Олександрівський район, с. Ясинове, вул. Гагаріна, 18, код ЄДРПОУ - 323583.

Суддя: /підпис/ Д.В. Мирошниченко

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на ________________20___ набрало законної сили.

Оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи №397/105/20.

Помічник судді______________________ С.М. Коцупир

Копію засвідчено _______________20___ .