Провадження № 6/161/447/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2020 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Філюк Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Денисюка І.І.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьк подання старшого державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Львів) Бурбенко Л.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 ,-
Старший державний виконавець Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бурбенко Л.М. звернулась в суд із поданням про примусове проникнення у житло боржника ОСОБА_2 .
Подання обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №60982257, яке відкрите на підставі судового наказу №903/105/19-2, виданого 26 вересня 2019 року Господарським судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 200 000,00 грн. боргу.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_2 зареєстрований на праві власності житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
На запит державного виконавця Липинська сільська рада повідомила, що за вищевказаною адресою малолітні, неповнолітні діти не зареєстровані.
Згідно з актом державного виконавця від 03 березня 2020 року державний виконавець Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Л. Бурбенко здійснила виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника. Однак, провести таку перевірку, здійснити опис та арешт майна боржника не виявилось можливим, оскільки державного виконавця на територію домоволодіння не допустили.
Крім того, на виклики державного виконавця боржник ОСОБА_2 не з`являється. 11 березня 2020 року державний виконавець скерувала боржнику вимогу про надання можливості потрапити до будинку для огляду, здійснення опису та арешту майна.
24 березня 2020 року державний виконавець Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Л. Бурбенко здійснила повторний виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , однак і цього разу здійснити заплановані нею виконавчі дії не виявилось можливим.
Також державний виконавець Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Л. Бурбенко здійснила виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , 24 липня 2020 року, але її на територію будинку не допустили.
Таким чином, державний виконавець вважає, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду в добровільному порядку та перешкоджає виконанню рішення суду.
На підставі наведеного державний виконавець просить задовольнити подання про примусове проникнення до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Державний виконавець Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бурбенко Л.М. в судовому засіданні вимоги подання підтримала, просила його задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.
Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного.
Суд встановив, що на примусовому виконанні Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №60982257, яке відкрите на підставі судового наказу №903/105/19-2, виданого 26 вересня 2019 року Господарським судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 200 000,00 грн. боргу (а.с.16, 15).
Постановою державного виконавця Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бурбенко Л.М. від 16 січня 2020 року за вищевказаним наказом Господарського суду Волинської області відкрито виконавче провадження, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно (ВП №60982257) (а.с. 15).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_2 зареєстрований на праві власності житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).
Відповідно до відповіді на запит державного виконавця від 11 лютого 2020 року Липинська сільська рада повідомляє, що за вищевказаною адресою малолітні, неповнолітні діти не зареєстровані.
Згідно з актом державного виконавця від 03 березня 2020 року державний виконавець Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бурбенко Л.М. здійснила виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника. Однак, провести таку перевірку, здійснити опис та арешт майна боржника не виявилось можливим, оскільки на стук у двері будинку ніхто не відгукнувся (а.с. 12).
03 березня 2020 року державний виконавець скерувала виклик боржнику ОСОБА_2 , яким зобов`язала його з`явитись до ДВС (м. Луцьк, вул. Винниченка, 27А) 11 березня 2020 року о 10 год. 30 хв. З копії поштового повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції вбачається, що боржник ОСОБА_2 отримав виклик державного виконавця 11 березня 2020 року (а.с. 10,11).
11 березня 2020 року державний виконавець скерувала боржнику ОСОБА_2 вимогу про надання добровільного доступу до майна для огляду, здійснення опису та арешту майна, а саме: до житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Відомостей про отримання боржником вищевказаної вимоги державного виконавця матеріали справи не містять.
24 березня 2020 року державним виконавцем складено акт, за змістом якого встановлено, що вона здійснила виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника. Однак, ворота на подвір`я були зачинені, боржник не надав доступу до житла (а.с.8).
15 липня 2020 року державний виконавець скерувала виклик боржнику ОСОБА_2 , яким зобов`язала його з`явитись до ДВС (м. Луцьк, вул. Винниченка, 27А) 24 липня 2020 року о 14 год. 30 хв. Такий виклик боржник отримав 20 липня 2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому рекомендованої кореспонденції (а.с.6, 7).
Крім того 15 липня 2020 року державний виконавець надіслала боржнику вимогу про надання добровільного доступу до майна для огляду, здійснення опису та арешту майна, а саме: до житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4). Боржник отримав вимогу державного виконавця 20 липня 2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому рекомендованої кореспонденції (а.с. 5).
За змістом акту державного виконавця від 24 липня 2020 року при виїзді за адресою: АДРЕСА_1 , зафіксовано, що двері воріт були зачинені, потрапити до будинку не виявилось можливим (а.с.3).
Згідно з положенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.
Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.
Як зазначено у статті 30 Конституції України, статті 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.
При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.
Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.
Частиною першою статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Судом встановлено, що у доданих до подання документах відсутні докази того, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження». Зокрема, державним виконавцем в повній мірі не з`ясовано майновий стан боржника, адже матеріали справи не містять відомостей про наявність в боржника рахунків, відкритих у банках чи інших фінансових установах, не встановлено чи боржник має у власності будь-яке рухоме майно, сільськогосподарську техніку, будівельну техніку чи земельні ділянки. Крім того, державним виконавцем не використано надані йому права у точній відповідності із ЗУ «Про виконавче провадження», не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Установивши, що виконавцем не надано суду належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним у здійсненні виконавчих дій, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 175, 260, 439 ЦПК України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Львів) Бурбенко Л.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, зазначениий строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 25 вересня 2020 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк