Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/26/20

10 березня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача-адвоката: Гураша М.В.

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 21 листопада 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1597.

В шлюбі у них народилася: дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з нею.

Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем виявилися людьми з різними характерами, в них різні погляди на сімейне життя. Між ними відсутнє взаєморозуміння. Між ними часто виникали непорозуміння та скандали. Протягом останнього часу проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків, не цікавляться один одним. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе.

Стислий виклад позиції позивача:

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково з підстав, наведених в позовній заяві. Просить шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, прізвище залишити їй шлюбне.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачем. Дійсно між ними часто виникали конфлікти і непорозуміння, вони проживають окремо і не підтримують шлюбних стосунків. Не заперечив проти задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, також не заперечив проти залишення неповнолітньої дитини проживати з матір"ю.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2020 р. провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.02.2020р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, вислухавши думку сторін та представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 21 листопада 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1597. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5 ).

В шлюбі у сторін народилася дитина: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 6).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Висновки суду:

Судом встановлено, сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Їх шлюб існує формально.

Примушування позивача до збереження шлюбних стосунків з відповідачем суперечить вимогам закону.

Отже, враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, категоричну позицію сторін при розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Неповнолітню дитину: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити проживати з матір`ю.

Відповідно до ст. 113 СК України вибір прізвища позивача після розірвання шлюбу є її правом, а не обов`язком. Тому вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища після розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Позивачу після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , 21 листопада 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1597 розірвати.

Неповнолітнню дитину: дочку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір"ю.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_2 .

Суддя О.Я. Міськевич

Повний текст рішення

виготовлено 12.03.2020