Номер провадження: 22-ц/813/4513/20
Номер справи місцевого суду: 2-5378/2010
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу судді Малиновського районного суду м.Одеси від 16 травня 2019 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

15.05.2019 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на наступні обставини.

02.08.2010 року заочним рішення Малиновського районного суду м. Одеси у справі за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимоги було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у сумі 2 818 916,10 гривень та судові витрати у сумі 1820,00 гривень.

Разом з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення ОСОБА_2 було подано клопотання, в якому він просив суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.08.2010 року за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування зазначеного клопотання представник вказав, що заявниця отримала повний текст заочного рішення суду лише 22.04.2019 року, ознайомившись із матеріалами справи, про що в матеріалах справи залишено письмову розписку, то пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення є таким, що пропущений з поважних причин та підлягає поновленню в силу прямої вказівки Закону. Окрім того, слід врахувати, що 9 із 20 днів строку були вихідними днями.

15.05.2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 16.05.2019 року у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 02.08.2010 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Заяву про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою судді, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 оскаржує її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відмовляючи у клопотання про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд першої інстанції передчасно дійшов зазначеного висновку виходячи з того, що заявник отримав повний текст заочного рішення суду 22.04.2019 року. Останнім днем строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення є 13.05.2019 року, як перший робочий день після вихідного дня - 12.05.2019 року, на який припадає останній день строку, проте, згідно конверту яким була надіслана така заява до суду, заявник звернувся лише 15.05.2019 року, що свідчить про пропущення передбаченого ч. З ст. 284 ЦПК України 20- денного процесуального строку без поважних причин.

Проте колегія судів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів 2. 4. 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, гарантує право кожному на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, а саме у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії), від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

При цьому розуміння змісту норм Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини, яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23.02.2006р. № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що повний текст заочного рішення суду заявник отримав 22.04.2019 року, отже перебіг передбаченого ч. З ст. 284 ЦПК України 20-денного строку припадає 12.05.2019, який є вихідним, та в порядку ч. З ст. 124 ЦПК України, останнім днем строку є перший робочий день - 13.05.2019 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, заява про перегляд заочного рішення суду була відправлена заявником до суду через відділення ТОВ «Нова Пошта».

Як вбачається із поштового конверта та експрес-накладної № 1481 (а.с. 99), поштове відправлення прийнято ТОВ «Нова Пошта» від заявника 13.05.2019 року (понеділок), та було доставлено в Малиновський районний суду м. Одеси 15.05.2019 року, що підтверджується відбитком штампом вхідної кореспонденції суду першої інстанції, за вх. № 22567 від 15.05.2019 року на заяві про перегляд заочного рішення суду..

Вказані обставини, окрім зазанченого, також підтверджуються і наявними у апелянта експрес-накладної № 1481 про прийняття 13.05.2019 року від заявника на адресу суду першої інстанції документів, та фіскального чеку від 13.05.2019 року про сплату заявником вартості поштових послуг.

Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про пропущення 20-денного строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду є помилковим, та не відповідає обставинам справи.

Викладені обставини судом з`ясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 3 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 16 травня 2019 року скасувати, справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.03.2020 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький