29.04.2020 Справа № 696/98/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року Камянський райсуд Черкаської області

в складі головуючого судді- Шкреби В.В.

при секретарі Зачепі Л.О.

розглянувши у судовому засіданні в м.Камянка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (прож. по АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (прож. по АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив :

ОСОБА_1 звернулась до Кам`янського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка окрім іншого майна складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,91 га., яка знаходиться на адміністративній території Райгородської сільської ради, та Ѕ частину якої на підставі заповіту за життя спадкодавець заповів позивачу по справі.

Про існування заповіданого їй майна після смерті ОСОБА_4 дізналася з листа від 09.07.2019 року, приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Черкаської області Бойко Л.В.. При зверненні позивачем 23.01.2020 року до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної по видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, через пропущений законом встановлений строк для прийняття спадщини.

Строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 закінчився. Вважає, що законом передбачений строк для прийняття спадщини, пропустила із поважної причини та просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання з`явилась не з`явилась, попередньо подала до суду заяву, в просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав зазначивши про це в поданій до суду заяві. Просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки не повідомив, відзив у встановлений судом строк не подав.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав .

З наданої на запит суду спадкової справи № 67/2019 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, та яку в законом встановленому порядку прийняли відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до заповіту посвідченого 15.02.2018 року приватним нотаріусом Кам`янського нотаріального округу Бойко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 406 вбачається, що ОСОБА_4 за життя Ѕ частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,91 га., кадастровий номер :03:000:0308, що знаходиться Черкаська область Кам`янський район Райгородська сільська рада, на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_1 (а.с.10) .

Про існування заповіданого їй майна після смерті ОСОБА_4 , позивач дізналася після збігу законом встановленого шестимісячного строку з листа № 479/01-16 від 09.07.2019 року, надісланого їй приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Бойко Л.В.(а.с.9).

При зверненні позивача, як вбачається із спадкової справи № 67/2019 з заявою від 23.01.2020 року про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , постановою нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Бойко Л.В. їй було відмовлено у зв`язку з пропущеним шестимісячним строком для прийняття спадщини.

Саме дані об`єктивні обставини позивач вважає поважними.

Так, у відповідності дост. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст.1296-1298ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом не зверталася в межах законом втсановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна.

Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за заповітом, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за заповітом.

ОСОБА_1 просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що не знала про існування заповіданого їй майна та про існування заповіту.

Позивач вважає, що причини її пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, та підлягають поновленню.

Пленум Верховного Суду України в п. 24постанови від30травня 2008року №7"просудову практикуу справахпро спадкування"роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Врахувавши думку відповідача, висловлену в поданій ним до суду заяві, який не заперечував проти задоволення позову, а сам факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. ч.1 ч.5 ст. 1268, ч.3 ст.1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 89, 206, 210, 211, 247, 259, 263, 265 ЦПК України , суд

ухвалив :

Позовну заяву за ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (прож. по АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (прож. по АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- задовольнити повністю.

Визначити додатковий строк для прийняття спадщини по заповіту в два місяці , пропущений із поважних причин, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож. по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_4 .

Додатковий строк для прийняття спадщини рахувати з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354,355,ЦПК України). Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

До дня початку функцінування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаютьсясудами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII Перехідні положення ЦПК України.

Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84,170,178,179,180,181,185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390,393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також щодо строків звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання зави про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя : В.В.Шкреба