ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

13 травня 2020 року м. Херсон

справа № 648/2424/17

провадження № 22-ц/819/839/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Петренко Наталії Олегівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 03 березня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Рибас А.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач 21 лютого 2014 року уклали нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 . На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу, згідно п.13 попереднього договору, ОСОБА_1 (покупець) передала Позивачу (продавцю) суму у розмірі 43926 грн., як аванс у розрахунок наступного договору купівлі-продажу. За умовами попереднього договору вартість житлового будинку та земельної ділянки становить 140563 грн. 20 коп., що на день укладення договору складало 16 тис. доларів США (п.4 попереднього договору). Крім того, пунктом 14 попереднього договору сторони встановили, що сума у розмірі 96637 грн. 20 коп., що еквівалентно 11 тис. доларів США, буде сплачена покупцеві при підписанні основного договору купівлі-продажу.

При цьому, в абз. 2 п.14 попереднього договору, сторони угоди домовилися, що в разі інфляційних процесів в Україні, які будуть в період з 21 лютого 2014 року до 30 грудня 2014 року перевищувати 10 %, сторони переглянуть умови договору купівлі-продажу з урахуванням росту суми інфляції. Оскільки показники індексу споживчих цін в України за 2014 рік перевищили 24%, виникли визначені попереднім договором підстави для перегляду сторонами умов договору в частині ціни предмета продажу, в зв`язку з чим позивач спрямовував на адресу відповідача листи з пропозицією збільшити суму остаточного розрахунку за вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку. Разом з тим, пропозиції позивача залишені відповідачем без задоволення та останньою не обговорювались, також 30.12.2014 року, у присутності нотаріуса відповідач відмовилася від розгляду пропозиції позивача щодо перегляду вартості житлового будинку відповідно до п.14 попереднього договору та наполягала на укладені угоди за ціною, вказаною в попередньому договорі без врахування інфляційних змін станом на визначений час укладення основного договору, що не відповідає домовленостям сторін, зазначеним у попередньому договорі.

Крім того, у пункті 16 попереднього договору визначено, що у разі, якщо покупець відмовлятиметься (ухиляється) від укладення договору купівлі-продажу у визначений у п.1 цього попереднього договору (чи додатково погоджений) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, незалежно від його вини, він повинен сплатити штраф, який визначається сумою внесеного авансу. У зв`язку з відмовою відповідача від укладення договору купівлі продажу на умовах, визначених попереднім договором, зокрема абз.2 п.14, тобто не укладенням договору саме з вини відповідача, яка не погодилась переглянути вартість майна у зв`язку з інфляцією та має нести визначну абз.3 п.16 договору відповідальність, позивач просив стягнути з відповідача штраф в розмірі внесеного авансу в сумі 43926 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 03 березня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 штраф в сумі 43926 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення суду обґрунтоване тим, що внаслідок невиконання відповідачем умов попереднього договору та відмови відповідача від підписання договору, не відбулося укладення основного договору купівлі-продажу, в зв`язку з чим відповідач має нести відповідальність, визначену сторонами у попередньому договорі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокат Петренко Н.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства. Посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази та обставини по справі. Зокрема посилається на те, що станом на день укладення договору та прибуття до нотаріальної контори ОСОБА_1 не було отримано заяви про зміну ціни договору, тому вона не мала можливості відреагувати на неї жодним чином.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 21 лютого 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області, укладеного між сторонами у справі, позивач зобов`язався у строк до 30 грудня 2014 року зібрати всі необхідні документи та продати відповідачу ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0002, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 відповідно до п.2 вищевказаного попереднього договору, зобов`язалася в майбутньому, у строк до 30.12.2014 року купити у позивача належні йому житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, та оформити договори купівлі-пролажу на умовах, вигачених цим договором.

Пунктом 4 попереднього договору сторони узгодили та затвердили вартість вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки в розмірі 140 563,20 грн., що на день укладення договору складало 16 000 доларів США. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу, згідно пункту 13 попереднього договору, відповідач (покупець) передала позивачу (продавцю) грошові кошти в сумі 43 926,00 грн., як аванс у рахунок наступного договору купівлі-продажу.

При цьому, відповідно до пункту 14 попереднього договору, сторони домовилися, що сума в розмірі 96 637,20 грн., еквівалентна 11 000 доларів США, буде сплачена при підписанні основного договору купівлі-продажу. Відповідно до абз.2 п. 14 вказаного договору, сторони договору домовились, що в разі інфляційних процесів в Україні, які будуть у період із 21 лютого 2014 року по 30 грудня 2014 року перевищувати 10 %, сторони переглянуть ціну продажу з урахуванням росту суми інфляції.

Відповідно до абз.3 п.16 попереднього договору сторони домовилися, що у разі, якщо покупець відмовлятиметься (ухилятиметься) від укладення договору купівлі-продажу у визначений у п.1 цього договору термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, незалежно від його вини, він повинен сплатити штраф, який визначається сумою внесеного авансу, що залишається у власності Продавця.

З наявних у матеріалах справи офіційних даних Держстату України, вбачається, що показники індексу споживчих цін в Україні за 2014 рік у порівнянні за той же період часу за попередній рік перевищили 24%, в зв`язку з чим виникли визначені п.14 попереднього договору умови для перегляду сторонами суми ціни продажу.

За ініціативою продавця ОСОБА_2 на адресу відповідача були направлені письмове звернення від 18.12.2014 року, повідомлення про зміну ціни договору від 24.12.2014 року та запрошення до укладання договору від 26.12.2014 року із пропозицією перегляду ціни продажу та збільшення суми остаточного розрахунку до суми, яка еквівалентна 11 000,00 доларів США на час укладання договору. Проте, зазначена пропозиція продавця залишена покупцем без задоволення та останньою не обговорювалась.

30.12.2014 року сторони були присутні у приватного нотаріуса Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області з питання укладення договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки, за ціною продажу, що пропонувалася продавцем 171270,00 грн., без врахування авансового платежу в сумі 43926,00 грн., та за ціною покупки, на якій наполягала відповідач - 140 563,00 грн. з яких 43926,00 грн. були сплачені продавцю, як аванс при укладенні попереднього договору. Вказані обставини підтверджується свідоцтвами від 30.12.2014 року №1164 та №1163 відповідно.

16.04.2015 року Білозерським районним судом Херсонської області за наслідками розгляду цивільної справи №648/76/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аванс в сумі 43926,00 грн., сплачений відповідно до попереднього договору купівлі продажу від 21.02.2014 року, а також штраф в сумі 43926,00 грн. відповідно до п.16 вказаного попереднього договору, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 25.07.2017 року, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 08.08.2019 року, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штрафу в розмірі 43926,00 грн. скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафу відмовлено.

При цьому, Верховним судом встановлені наступні обставини та зазначено, що зростання ціни на товари та послуги в Україні та визначений Держстатом індекс інфляції у спірний період часу у відповідності до положень абз2 п.14 попереднього договору, сторонами погоджені, як підстава для перегляду ціни; продавець відповідною заявою тричі пропонував покупцеві свою пропозицію про перегляд ціни, проте остання це питання не обговорювала, а за змістом поданої нею заяви від 23 грудня 2014 року наполягала на укладанні договору за ціною, вказаною у попередньому договорі без врахування інфляційних змін станом на визначений час укладання остаточного договору, що суперечить домовленостям, встановленим попереднім договором. Відповідно до встановлених договором підстав продавець мав право на зміну ціни у договорі, тоді як відмова покупця від її перегляду вказує на відсутність вини продавця ОСОБА_2 та відмови продавця від укладання основного договору, а також відсутності підстав для покладання на нього обов`язку сплатити штраф за приписами частини другої пункту 16 попереднього договору.

Позиція апеляційного суду.

Згідно частини першої ст. 368 ЦПК України в апеляційному суді справа розглядається за правилами розгляду справ у суді першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

За частиною третьою ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її розгляд здійснюється у письмовому провадженні, без виклику сторін.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Положення частини другої статті 635 ЦК України містять спеціальну норму, якою передбачено перелік правових наслідків порушення попереднього договору та встановлено обов`язок сторони, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням виконання, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Відповідальність особи, яка порушила зобов`язання, наступає за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо особа доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, така особа є невинуватою (частина перша, друга статті 614 ЦК України).

Суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов обґрунтованого висновку про те, що внаслідок невиконання саме відповідачем умов попереднього договору та відмови відповідача від підписання договору, не відбулося укладення основного договору купівлі-продажу, в зв`язку з чим відповідач має нести відповідальність, визначену сторонами у попередньому договорі у абз.3 п.16, та сплатити штраф в розмірі, який визначається сумою внесеного авансу, а саме 43926 грн., та оскільки вказаний аванс не залишився у розпорядженні продавця, а був стягнутий з нього на підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 16.04.2015 року, штраф в розмірі 43926 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 .

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта про те, що нею не було отримано від позивача заяви про зміну ціни договору, що виключає її вину в порушенні зобов`язань, визначених п.14,16 Попереднього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка жодного разу під час її розгляду не посилалася на зазначену обставину не отримання нею заяви. З обставин, встановлених при розгляді цивільної справи №№648/76/15-ц, які в силу ч.4 ст.82 ЦПК України не потребують доказуванню, вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала про отримання нею заяв від ОСОБА_2 , які датовані 18.12.2014 року, 24.12.2014 року, 26.12.2014 року. Також про ці заяви їй було відомо під час знаходження у нотаріуса 30.12.2014 року, коли мала відбутися угода купівлі-продажу.Також у своїх запереченнях до позовної заяви в даній справі, ОСОБА_1 посилалася на обізнаність із заявами позивача до дати, визначеної в попередньому договорі 30.12.2014 року.

Іншими доводами апеляційна скарга не обгрунтовується.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Петренко Наталії Олегівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 03 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько