Рішення

Іменем України

Справа № 712/3670/19 Провадження 2/712/116/20

04 березня 2020 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

за участю секретаря судового засідання Олефіренко В.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог та аргументів учасників справи

18.03.2019 р. позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 16.04.2016 о ІНФОРМАЦІЯ_1 год. 05 хв. сталося ДТП за участю автомобіля "ВАЗ-2121" під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобіля "ВАЗ-2107" р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого пасажир автомобіля "ВАЗ-2121" ОСОБА_4 , 1988 р.н. згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/1149 від 17.06.2016 отримала легкі тілесні ушкодження. Позивач згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/1077 від 14.06.2016 отримав легкі тілесні ушкодження. Відповідно до вироку Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.08.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. В результаті ДТП автомобіль "ВАЗ-2107" р.н. НОМЕР_1 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ КХС № НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , зазнав матеріальних збитків, які виражаються в отриманих значних механічних пошкодженнях, що відповідно до висновку експерта №4/1552 від 03.10.2016 вартість автомобіля "ВАЗ-2107" р.н. НОМЕР_1 прирівнюється до його ринкової вартості на момент ДТП і складає 55025,75 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у страховій компанії Страхова група ТАС згідно полісу обов"язкового страхування АЕ 8658722 від 08.04.2016. Листом №Г1400/4553 від 15.11.2018 АТ "СГ "ТАС" було повідомлено про те, що страховик не має правових підстав для виплати страхового відшкодування та відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Також позивачу з вини відповідача завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з фактичним знищенням належного йому автомобіля та неможливості в зв`язку з цим тривалий час користуватись автомобілем для власних потреб, чим були суттєво порушені нормальні життєві зв`язки. Також моральні страждання були завдані в зв`язку з отриманням позивачем тілесних ушкоджень у вигляді травми голови зі струсом головного мозку та інших ушкодеь, які спричинили розлад здоров`я і до даного часу спричиняють проблеми зі здоров`ям. Завдана позивачу з вини відповідача матеріальна та моральна шкода не відшкодована. У зв"язку з викладеним, просить суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальні збитки у сумі 55025,75 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн., судові витрати на правничу допомогу.

10.12.2019 року позивач ОСОБА_1 скерував до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій позовні вимоги уточнив та просив суд стягнути з відповідача матеріальні збитки у сумі 43 493,75 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., стягнути судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн., витрати по оплату за висновок експерта 2 000 грн.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти відшкодування позивачу моральної шкоди в сумі 25 000 грн., в решті вимог просив відмовити, вказавши, що в даний час оформлює документи для встановлення інвалідності, до вересня 2019 року перебував на військовій службі та має на утриманні неповнолітню дитину, а тому не мав можливості відшкодувати до даного часу завдану позивачу шкоди.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задоволити.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінального провадження № 0003357, матеріали кримінальної справи № 712/13465/17 по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

Хід розгляду справи

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 червня 2019 року задоволено клопотання про забезпечення доказів та призначення судової експертизи.

2.Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

В судовому засіданні встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, становить 3 400 грн., який підлягає стягнення у дохід держави, без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

Вироком встановлено, що 16 квітня 2016 року приблизно о 00 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи у м. Черкаси біля будинку № 18, що по вул. Сумгаїтська, сів за кермо автомобіля «ВАЗ-2121» р.н. НОМЕР_3 із непрацездатною гальмовою системою, експлуатація якого, згідно висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/1554 від 12.12.2016, відповідно до вимог п. п. 31.4.1 а), 31.4.5 а) Правил дорожнього руху України, заборонялася, маючи можливість виявити зазначені несправності та невідповідності шляхом візуального огляду транспортного засобу перед виїздом та своєчасного проведення технічного огляду, у порушення вимог п. 2.3 а) Правил дорожнього руху України, не перевіривши технічний стан автомобіля, здійснив на ньому виїзд. У подальшому 16.04.2016 близько 01 год. 30 хв., експлуатуючи технічно-несправний транспортний засіб та, рухаючись на ньому по вулиці Хрещатик у м. Черкаси неподалік будинку № 188 на регульованому перехресті із вулицею Байди Вишневецького, не зумів зупинити керований ним автомобіль на червоний сигнал світлофора з огляду на несправність гальмівної системи, виїхав на вказане перехрестя, де здійснив зіткнення із автомобілем «ВАЗ-2107» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався прямолінійно по вулиці Байди Вишневецького на зелений сигнал світлофора зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ-2121» р.н. НОМЕР_3 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ-2107» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6 , 1991 року народження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1077 від 14.06.2016, отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, крововиливом правої виличної ділянки, саден, подряпин обличчя, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого 12 листопада 2005 року Золотоноським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС, марка автомобіля ВАЗ, модель 2107 ЗНГ, рік випуску НОМЕР_4 , власник ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 06.06.2016 року № 02-01/1077 у ОСОБА_1 мали місце ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, крововиливом правової виличної ділянки, саднами, подряпинами обличчя.

Відповідно до відповіді від 15.11.2018 року АТ «СГ «ТАС» відмовлено для виплати страхового відшкодування.

Відповідно до висновку експерта ЧНДЕКЦ від 03.10.2016 року № 4/1552 ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2107, н/з НОМЕР_5 станом на 16.04.2016 року складала 55 025,75 грн.

Згідно з висновком судового експерта авто товарознавця, оцінювача СПД ОСОБА_7 від 02.11.2019 року № 468 ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2107, 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в пошкодженому стані після дорожньо-транспортної пригоди на дату проведення експертизи складає 11 532 грн.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що внаслідок вчинення відповідачем злочину позивачу завдана матеріальна шкода ушкодженням автомобіля "ВАЗ-2107" р.н. НОМЕР_1 , який перебував у позивача у законному володінні та користуванні на підставі доручення власника.

Розмір матеріальних збитків, спричинених позивачу внаслідок пошкодження автомобіля, визначений висновком експерта ЧНДЕКЦ від 03.10.2016 року № 4/1552 та висновком судового експерта від 02.11.2019 року № 468 та складає різницю між вартістю належного позивачу на праві володіння та користування автомобіля до та після його пошкодження : 55 025,75 грн. - 11 532 грн. = 43493, 75 грн., що узгоджується з приписами ст.1192 ЦК України щодо визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Завдані позивачу внаслідок вчинення відповідачем злочину не відшкодовані до даного часу та позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування особою, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність відповідача.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт спричинення позивачу матеріальної шкоди в сумі 43493, 75 грн. внаслідок вчинення відповідачем злочину - спричинення дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача внаслідок порушення ним ПДР України, яка не відшкодувана до даного часу, чим порушені права та законні інтереси позивача, які підлягають до поновлення та судового захисту з урахуванням приписів статті 396 ЦК України, згідно з якими особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу "Захист права власності" .

Враховуючи викладене позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволеня у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд встановлено, що внаслідок вчинення відповідачем злочину позивачу також завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок отримання тілесних ушкоджень, які були пов`язані із отриманням травми голови зі струсом головного мозку, крововиливом правової виличної ділянки, саднами, подряпинами обличчя. Внаслідок зазначених тілесних ушкоджень позивач об`єктивно переніс фізичний біль та внаслідок розладу здоров`я позивач був змушений докладати зусиль для його відновлення, також з огляду на характер отриманих травм позивач об`єктивно був змушений значну частину свого часу зосереджувати виключно на проблемі одужання та реабілітації, переживаючи при цьому фізичні незручності та психологічний дискомфорт через неможливість продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров`я, Крім того, позивачу були завдані моральні страждання з приводу істотного ушкодженні наявного в його володінні транспортного засобу та неможливості в зв`язку з цим тривалий час користуватись автомобілем для власних потреб, чим були суттєво порушені нормальні життєві зв`язки, що провокувало істотні негативні переживання.

Враховуючи викладене та беручи також до уваги те, що відповідач з моменту завдання позивачу шкоди у квітні 2016 року не вчинив жодних дій по її відшкодуванню, навіть частково в межах своїх фінансових можливостей, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

Враховуючи викладене позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволеня частково.

Доводи відповідача про перебування у скрутному матеріальному стані суд вважає такими, що не обгрунтовують заперечення по суті позову, виходячи з такого.

Відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Оскільки матеріальна та моральна шкода відповідачем завдана внаслідок вчинення злочину, відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України підстави для зменшення розміру відшкодування шкоди залежно від матеріального стану відповідача відсутні.

Крім того, суд враховує, що на даний час відповідач не є позбавлений у повному обсязі працездатності, а тому має можливість працювати та за рахунок заробітку здійснювати відшкодування завданої з його вини шкоди.

Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування понесених судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 ст.137 ЦПК України).

При зверненні до суду з позовом про відшкодування шкоди внаслідок злочину позивач був звільнений від оплати судового збору, тому сплату судового збору необхідно віднести на рахунок держави.

Позивачем понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 6000 грн., що підтверджено квитанцією в матеріалах справи детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Манзар Т.В. згідно з умовами договору на надання правничої допомоги від 07.03.2019 р.

Також позивачем понесені витрати на проведення експертизи в сумі 2000 грн., що підтверджено квитанцією в матеріалах справи.

Відповідно до посвідчення серії УБД № 215248 від 06.06.2019р. ОСОБА_2 має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Згідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Враховуючи, що відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то судові витрати, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, слід компенсувати позивачу за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України в розмірі 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 23, 396, 625, 992, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) матеріальну шкоду в розмірі 43493, 75 грн., моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., всього 73 493,75 грн.

Судові витрати в розмірі 8 000 грн. компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Черкаського апеляційного суду) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 06 березня 2020 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 )

Третя особа: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_3