Дата документу 16.09.2020 Справа № 336/8107/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/8107/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/2373/20 Зарютін П.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державної установи Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Курську Курської області на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2020 року у справі за клопотанням начальника Державної установи Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Курську Курської області про визнання та надання дозволу на виконання на території України заочного рішення в.о. мирового судді судової дільниці № 11 судового району Центрального округу м. Курська про стягнення зі ОСОБА_1 грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Курську Курської області про визнання та надання дозволу на виконання на території України заочного рішення від 26.11.2018 року в.о. мирового судді судового дільниці № 11 судового району Центрального округу м. Курська про стягнення зі ОСОБА_1 грошових коштів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2020 року клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду залишено без розгляду та повернуто заявнику.

У апеляційній скарзі Державна установа Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Курську Курської області зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повній мірі досліджені обставини справи та надані докази по справі. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про залишення клопотання без розгляду та повернення його разом із документами заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що подане клопотання не відповідає вимогам ст. 466 ЦПК України.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду з огляду на таке.

Згідно зі статтями 81, 82 Закону України "Про міжнародне приватне право" в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Розділом ІХ ЦПК "Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів" окремо регулює визнання та звернення до виконання рішень іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню (Глава 1), та визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню (Глава 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ч.1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно ст. 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Статтею 466 ЦПК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно з ч. 8 ст. 10 ЦПК України у разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Зазначаючи про відсутність передбаченого ч. 3 ст. 466 ЦПК України додатку до клопотання про надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, а саме документу, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, суд першої інстанції не врахував, що при визначенні дотримання повноти переліку поданих документів в даному випадку необхідно керуватися правилами міжнародного договору України, які ним застосовані не були, та що відсутність доказів про повідомлення іншої сторони про процес може бути підставою для відмови у задоволені клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на підставі п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України, а не залишення клопотання без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України, яка визначає лише порядок оформлення клопотання.

Зазначені обставини судом першої інстанції були залишені поза увагою.

Виходячи із вищевикладеного, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що є підставою для її скасування.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної установи Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Курську Курської області задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2020 року по цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дата складання повної постанови 21 вересня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко