Провадження № 2/752/1926/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17.09.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 рок позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Глядика Б.М. звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 10386,70 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 31.01.2019 року в м. Києві по вул. Васильківській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Інфініті» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2019 року у справі № 752/3278/19, ОСОБА_3 було визнано винним у вчинення зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки, позивачем було укладено із ТОВ «СК «ВІДІ-Страхування» договір добровільного страхування автомобіля, він звернувся до зазначеної страхової компанії за отриманням страхового відшкодування. Розмір відновлювального ремонту автомобіля склав суму в розмірі 24409,36 грн. Позивачу ТОВ «СК «ВІДІ-Страхування» було виплачено страхова сума в розмірі 14022,46 грн., та розмір франшизи за страховим актом № 3254 склав суму в розмірі 10386,70 грн., який страховою компанією відшкодовано в силу закону не було та вказана сума підлягає стягненню із відповідача, як винуватця ДТП. З огляду на те, що відповідач добровільно відшкодовувати завдані збитки не виявив бажання, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить стягнути вказану суму із відповідача на його користь в примусовому порядку.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 15.08.2019 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 , на підставі розпорядження керівника апарату суду № 429 від 30.06.2020 року, справу було повторно автоматично розподілено та визначено головуючого суддю Колдіну О.О.

В зв`язку із перебуванням судді Колдіної О.О. у відпустці, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 02.07.2020 року № 446, справу було повторно автоматично розподілено та визначено головуючого суддю Чередніченко Н.П.

В матеріалах справи міститься письмова заява представника позивача про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, із будь-якими клопотаннями сторона відповідача до суду не зверталась.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги розумні строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.01.2019 року приблизно о 13-05 год. в м. Києві по вул. Васильківській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Інфініті» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який є власником зазначеного транспортного засобу.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2019 року у справі № 752/3278/19, ОСОБА_3 було визнано винним у вчинення зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та застосовано стягнення у виді штрафу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Позивачем було укладено із ТОВ «СК «ВІДІ-Страхування» договір добровільного страхування автомобіля Аса № 000260 від 17.09.2018 року, а тому він звернувся до зазначеної страхової компанії з метою отриманням страхового відшкодування.

Розмір фактичного відновлювального ремонту автомобіля «Інфініті» д.н.з. НОМЕР_2 склав суму в розмірі 24409,36 грн.

Відповідно до страхового акту ТОВ «СК «ВІДІ-Страхування»№ 3254, вартість відновлювального ремонту склала суму в розмірі 24409,16 грн., розмір франшизи - 10386,70 грн., та страховою компанією було визначено розмір страхового відшкодування за мінусом франшизи, а саме суму в розмірі - 14022,46и грн.

Позивачу ТОВ «СК «ВІДІ-Страхування» було виплачено страхова сума в розмірі 14022,46 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1525 від 09.04.2019 року.

Позивач вказує, що не відшкодованою залишилась сума в розмірі 10386,70 грн. (розмір франшизи), а відтак, остання, підлягає стягненню на його користь із відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Крім того, розмір страхової виплати завжди має зменшуватись на розмір франшизи.

Відповідно до ст. 9 вказаного закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що відновлювальний ремонт автомобіля «Інфініті» д.н.з. НОМЕР_2 склав суму в розмірі 24409,16 грн., та страховою компанією було правомірно виплачено позивачу суму страхового відшкодування (за мінусом розміру франшизи) - 14022,46 грн., а відтак невідшкодованою залишилась сума в розмірі 10386,70 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача в примусовому порядку.

Доказів на спростування доводів позивача в цій частині стороною відповідача суду надано не було, як і не було надано доказів добровільного відшкодування позивачу завданих збитків.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає суму в розмірі 24409,16 грн., а розмір страхового відшкодування виплачено в сумі 14022,46 грн., а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач має сплатити на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, а саме суму в розмірі 10386,70 грн., в зв`язку з чим позовні вимоги є обгрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Разом з тим, суд вважає, що у стягненні витрат, пов`язаних із отриманням правової допомоги слід відмовити, оскільки, стороною позивача не надано суду достатніх доказів, зокрема, які б підтверджували укладення договору про надання правової допомоги № 02/0419 від 02.04.2019 року, текст останнього в матеріалах справи відсутній, а також суду не надано доказів, які б свідчили про фактичне отримання адвокатом гонорару, в заявленій позивачем сумі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 12, 18, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 10386 (десять тисяч триста вісімдесят шість) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

У стягненні витрат на правову допомогу, - відмовити, в зв`язку із недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Голосіївський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повні ім`я сторін:

позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Алчевським МВ УМВС у Луганській області 23.02.1999 р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , поштова адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Умань Черкаської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Головуючий Н.П. Чередніченко