Справа № 953/2860/20
УХВАЛА

про заочний розгляд справи

"07" травня 2020 р. Київський районний суд м.Харкова у складі судді Чередник В.Є., за участю секретаря судового засідання Явнюк К.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 953/2860/20 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» (61057, м.Харків, вул..Пушкінська, буд.5) про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2020 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ДП «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «ПІВДЕНДІПРОШАХТ», у якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 35 974,75 грн., компенсацію за невикористану відпустку 4520,57 грн., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з 09.01.2020, виходячи з розміру середньоденного заробітку 177,28 грн.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 24.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена, причин неявки суду не повідомила.

Представник відповідача у судове засіданя повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

На підставі викладеного, керуючись ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «ПІВДЕНДІПРОШАХТ» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника розглядати в порядку заочного розгляду.

Ухвала оскраженнюне підлягає.

Суддя Чередник В.Є.