Справа № 478/382/20 Провадження № 2/478/140/2020
У Х В А Л А

11 березня 2020 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі, судді Томашевського О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,
ОСОБА_1 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ст.13 ЦПК України учасник справи на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору, обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).
Відповідно ч.2 ст.2 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (п.п.2, 11 ч.3 ст.2 ЦПК України).
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).
За змістом ч.2 ст.44 ЦПК України перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.
Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.
Використання одним з учасників судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності цих осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на вчинення таких дій, суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені ч.3 ст.44 ЦПК України.
Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14-ц, від 14 березня 2019 року у справі №9901/34/19.
Доводи позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї матеріалів, зводяться до характеристик в образливій та лайливій формі, зокрема, відповідача ОСОБА_2 , співробітників Служби безпеки України, прокурорів Баштанської місцевої прокуратури та слідчого Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області.
Використання вжитих позивачем ОСОБА_1 висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини констатується як зловживання правом на подання заяви.
Отже, звертаючись в суд з відповідними процесуальними документами, позивачеві хоч і надане право викладати їх на власний розсуд з дотриманням загальних вимог щодо форми та змісту, проте це не дає їй права огульно та свавільно використовувати неоднозначні звертання до учасників процесу та інших осіб, що можуть слугувати виявом неповаги до честі, гідності цих осіб, а також власні судження, твердження, роздуми, які трактуються, інтерпретуються двозначно та образливо в цілому, що є неприпустимим та свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами.
Статтею 185 ЦПК України визначені підстави для повернення позовної заяви. Разом із тим, наведеними нормами не встановлено такої підстави для повернення позовної заяви як зловживання процесуальними правами.
Водночас за ч.3 ст.44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Оскільки суд дійшов висновку про безспірне допущення позивачем ОСОБА_1 зловживання її процесуальними правами, її позовну заяву необхідно повернути на підставі ч.3 ст.44 ЦПК України.
Разом із тим, необхідно роз`яснити позивачеві, що викладена судова оцінка її позовної заяви не позбавляє її права за наявності для того підстав, подати нову позовну заяву, добросовісно користуючись цим правом, тобто керуючись завданням цивільного судочинства, не використовуючи образливі лайливі висловлювання, виявляючи повагу до учасників судового процесу та інших осіб, виконуючи інші вимоги чинного цивільного законодавства України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.44, 185 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали суду складено та підписано 11 березня 2020 року.
Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області О.О. Томашевський