Провадження № 22ц-824/9275/20 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Сушко Л.П.,

за участі секретаря Примушко О.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання розпорядження незаконним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації «Про прийняття громадян на квартирний облік для надання жилого приміщення, внесення змін до облікових справ та зняття з квартирного обліку» № 746 від 19 вересня 2019 року в частині відмови в прийнятті його на квартирний облік та зобов`язати відповідача прийняти його на квартирний облік.

Позов обґрунтовує тим, що він є інвалідом І групи та за медичним висновком №4 від 10 жовтня 2018 року, складеним комісією КНП «ЦПМСД №1», не може проживати в одній кімнаті з членами сім`ї, в тому числі в ізольованій квартирі, через що він звернувся до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про прийняття на квартирний облік.

Розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації № 746 від 19 вересня 2019 року йому було відмовлено у прийнятті на квартирний облік на підставі п. 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР у зв`язку із штучним погіршенням ним житлових умов.

Вважає вказане розпорядження незаконним та таким, що порушує його право на отримання житла, оскільки він є інвалідом І групи та згідно з п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» має право першочергового отримання житла, при цьому відповідачем не було обґрунтовано, які саме житлові умови він погіршив, яке житлове приміщення зіпсував та зруйнував, або які нетрудові доходи отримав, через що вимушений звернутися до суду із цим позовом.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає зокрема про те, що місцевий суд не зазначив, які саме житлові умови він погіршив, при цьому реєстрація у своєму житлі матері не може вважатися погіршенням житлових умов, з огляду на те, що він інвалід І групи і потребує стороннього догляду, та з огляду на те, що він не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім`ї, що підтверджено медичним висновком, то він потребує у прийнятті його на квартирний облік, чого судом не було враховано.

Також вбачається, що 17 вересня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав до канцелярії Київського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представник ОСОБА_3 перебуває у цей день в іншому судовому засіданні у Солом`янському районному суді міста Києва. Вказане клопотання було отримано колегією суддів лише 17 вересня 2020 року о 13 год.50 хв., тобто після розгляду апеляційним судом справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач наразі проживає у квартирі по АДРЕСА_1 , житловою площею 28, 9 кв.м. та самостійно і свідомо зареєстрував у ній свою матір ОСОБА_2 , при цьому його мати була зареєстрована у належній їй на праві власності квартирі по АДРЕСА_2 , житловою площею 19, 1 кв.м., яку вона подарувала ОСОБА_1 та у якій наразі ніхто не зареєстрований, чим штучно погіршив свої житлові умови, при цьому позивач уже неодноразово звертався до районної у місті державної адміністрації про зарахування його на квартирний облік, у чому йому було відмовлено відповідачем, а тому місцевий суд не вбачав підстав для визнання оскаржуваного рішення протиправним та його скасування в частині, що стосується позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з пунктами 2, 5 постанови виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів і Президії Київської міської ради профспілок № 234 від 30 квітня 1991 встановлено, що потребуючими поліпшення житлових умов визначаються громадяни, які мають житлову площу до 7,5 кв. м.

Середній рівень забезпеченості громадян у м. Києві жилою площею встановлено чинним законодавством України в розмірі 9 кв. м. на одну особу.

Також вбачається, що ОСОБА_1 з 17 грудня 2014 року зареєстрований в приватній однокімнатній квартирі АДРЕСА_3 .

Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 26 липня 2017 року № 513 «Про прийняття громадян на квартирний облік для надання жилого приміщення, внесення змін до облікових справ та зняття з квартирного обліку» ОСОБА_1 в прийнятті на квартирний облік відмовлено, як такому, що забезпечений жилою площею встановленою чинним законодавством України в розмірі не менше 9 кв. м. на одну особу.

На даний час у квартирі ОСОБА_1 зареєстрована матір ОСОБА_2 , яка зареєстрована за вказаною адресою з 23 липня 2018 року.

До 23 липня 2018 року ОСОБА_2 була зареєстрована в приватній однокімнатній квартирі АДРЕСА_4 , яку 24 вересня 2018 року подарувала ОСОБА_1 , відповідно до договору дарування № 1116 від 24 вересня 2018 року.

Також вбачається, що наразі позивач ОСОБА_1 зареєстрований в належній йому квартирі АДРЕСА_5 , загальною площею 44, 1 кв.м., житловою площею 28.9 кв.м.

Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 760 від 01 листопада 2018 року «Про прийняття громадян на квартирний облік для надання жилого приміщення, внесення змін до облікових справ та зняття з квартирного обліку» відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті на квартирний облік, як такому, що відповідно до пункту 17 Правил штучно погіршив свої житлові умови шляхом реєстрації своєї матері ОСОБА_2 , яка була забезпечена житловою площею у розмірі 19,1 кв. м. та здійснила відчуження придатної і достатньої за розміром для проживання квартири.

21 серпня 2019 року ОСОБА_1 втретє звернувся з заявою про зарахування його на квартирний облік вже одноособово.

Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 746 від 19 вересня 2019 року «Про прийняття громадян на квартирний облік для надання жилого приміщення, внесення змін до облікових справ та зняття з квартирного обліку» відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті на квартирний облік відповідно до пункту 17 Правил.

Відповідно до Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» соціальне житло - житло всіх форм власності (крім соціальних гуртожитків) із житлового фонду соціального призначення, що безоплатно надається громадянам України, які потребують соціального захисту, на підставі договору найму на певний строк.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» правом взяття на соціальний квартирний облік користуються громадяни України: а) для яких таке житло є єдиним місцем проживання або які мають право на поліпшення житлових умов відповідно до закону; б) середньомісячний сукупний дохід яких за попередній рік з розрахунку на одну особу в сумі менший від величини опосередкованої вартості найму житла в даному населеному пункті та прожиткового мінімуму, встановленого законодавством; в) внутрішньо переміщені особи, які не мають іншого житла для проживання на підконтрольній українській владі території або житло яких зруйновано (знищене) або пошкоджене до стану, непридатного для проживання, внаслідок проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Під час визначення середньомісячного сукупного доходу враховується вартість майна, що перебуває у власності громадянина та членів його сім`ї на момент взяття на соціальний квартирний облік (крім вартості майнових прав чи прав власності внутрішньо переміщеної особи та членів її сім`ї на нерухоме майно, що розміщене на тимчасово окупованій території, в населених пунктах, які розташовані на лінії зіткнення або на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, а також на майно, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Правом взяття на соціальний квартирний облік також користуються мешканці тимчасових притулків для дорослих, громадяни, які мають право на соціальний захист у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Перебування громадянина на соціальному квартирному обліку не є підставою для відмови йому у взятті на квартирний облік або зняття з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, чи обліку осіб, які мають право на отримання житла (пільгових кредитів на будівництво і придбання житла) за державними житловими програмами для окремих категорій громадян, визначених законодавством

Згідно зі статтею 35 ЖК УРСР, пункту 17 постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської ради професійних спілок «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» № 470 від 11 грудня 1984 року, громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), квартири, тощо, не беруться на квартирний облік протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що оскільки позивач наразі проживає у належній йому квартирі по АДРЕСА_1 , загальною площею 44,1 кв.м., житловою площею 28, 9 кв.м., та вперше звернувся до Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації із заявою про прийняття його на квартирний облік у 2017 році, і уже після розпорядження Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації від 26 липня 2017 року про відмову ОСОБА_1 про прийняття на квартирний облік позивач самостійно і свідомо зареєстрував у цій квартирі свою матір ОСОБА_2 , і до цього часу його мати була зареєстрована у належній їй на праві власності квартирі по АДРЕСА_2 , житловою площею 19, 1 кв.м., та відчужила її на користь ОСОБА_1 на підставі договору дарування, та у якій наразі ніхто не зареєстрований, чим штучно погіршив свої житлові умови, при цьому позивач уже неодноразово звертався до районної у місті державної адміністрації про зарахування його на квартирний облік, у чому відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 з посиланням на відповідні правові норми, які регулюють питання прийняття осіб на квартирний облік, то суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, суд першої інстанції правильно виходив з того, що доводи позивача про те, що він є інвалідом І групи і потребує стороннього догляду, у зв`язку із чим він має право на постановлення на квартирний облік, у даному випадку не впливає на правильність висновків суду щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваного рішення Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації та зобов`язання постановити позивача на квартирний облік, позаяк такого права позивач не позбавлений за дотримання умов і вимог, які передбачені Законом та Правилом обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а також були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки і додаткового правового аналізу не потребують, тому не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: