ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
12 травня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Момот Л.С.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
за участю третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 про визнання батьківства, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання батьківства посилаючись на те, що з липня 2017 року до цього часу проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 , батьком якого було записано відповідача. На час народження дитини та реєстрації її народження в органах РАЦСу мати дитини ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак як подружжя не проживають з 2016 року. Відповідач участі у вихованні та утриманні дити не приймає участі.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, визнати його батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, змінивши відомості про батька дитини.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2020 року відкрито провадження та призначено судове засідання.
В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Проти винесення рішення в заочному порядку не заперечував.
ОСОБА_2 , як третя особа та яка є матірю дитини в судовому засіданні зазначила, що дійсно біологічним батьком дитини ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1 , з яким вона проживала і продовжує проживати однією сім"єю. Відповідач записаний батьком дитини формально так, як на час народження дитини, вона перебувала з ним у шлюбі, хоча вони проживали окремо.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та день слухання справи повідомлений належним чином.
У встановлений строк від відповідача Відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.
Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Батьками дитини зазначено: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_2 .
Згідно Свідоцтва про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб 03 березня 2015 року.
Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.
Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивівільного процесуального кодексу.
Згідно п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу україни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213,215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивівільного процесуального кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч. 1 ст. 61 ЦПК України).
У відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
Також, у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу україни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів).
Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач не є біологічним батьком дитини, а позивач та третя особа підтверджують факт батьківства позивача.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4,12,13,76-82,141,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст. 128,129,134 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідент.номер: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідент.номер: НОМЕР_3 , прож.: АДРЕСА_2 , третя особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідент.номер: НОМЕР_4 , прож.: АДРЕСА_1 про визнання батьківства задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідент.номер: НОМЕР_2 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виключити з актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 838 від 22 травня 2019 року, складеного Шевченківським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, відомості про батька дитини - ОСОБА_3 .
Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 838 від 22 травня 2019 року, складеного Шевченківським районним у м.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 15.05.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей