У Х В А Л А

Справа № 2-н-90/08

провадження № 4-с/0285/1/20

27 лютого 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

скаржник: представник не прибув,

представник Новоград-Волинського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального УМЮ (м. Хмельницький Кошман Л.А.,

заінтересована особа: не прибула,

розглянувши у судовому засіданні скаргу кредитної спілки «Аккорд» на дії державного виконавця Новоград-Волинського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального УМЮ (м. Хмельницький), заінтересована особа ОСОБА_1 , про визнання дій державного виконавця не правовірними,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року КС «Аккорд» звернулась до суду із зазначеною скаргою, у якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Новоград-Волинського ВДВС від 9 травня 2019 року в частині винесення повідомлення про повернення виконавчого документа № 2-н-90/08.

В обґрунтування скарги зазначає, що 9 грудня 2019 року старшим державним виконавцем Новоград-Волинського ВДВС Титорчук Л.М. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа № 2-н-90/08, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом 12.05.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Аккорд» заборгованості за кредитним договором в розмірів 3 637,47 грн., без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. З даним висновком державного виконавця вони не погоджуються з наступних підстав: 9.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання в порядку п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що слугувало підставою для переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання з дня його повернення. Строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання починається з наступного дня, тобто з 10.12.2016 року по 10.12. 2019 року. 2.12.2019 року на адресу Новоград-Волинського ДВС направлено заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого документа № 2-н-90/08 від 12.05.2008 року, тому позивач вважає неправомірними дії держаного виконавця щодо винесення оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» з причин пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Представник Новоград-Волинського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального УМЮ (м. Хмельницький) подала відзив на скаргу, у якому просить у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до п. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. Згідно даних АСВП вбачається, що 27.07.2015 року на адресу ДВС надійшов на виконання виконавчий лист № 2-н-90/08, виданий 27.07.2015 року Новоград-Волинським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Аккорд» 3 637,47 грн., на підставі якого було відкрито виконавче провадження за № 48271171. Постановою державного виконавця від 19 серпня 2016 року зазначене виконавче провадження було направлено до Ємильчинського ВДВС у Житомирській області на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону, оскільки боржник працює в ДП «Дослідне господарство «Рихальське» НААН України у с. Рихальське. Оскільки виконавчий документ був пред`явлений 27.07.2015 року, а скаржник повторно пред`явив до виконання виконавчий лист 02.12.2019 року, то скаржником пропущено трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Також зазначає, що згідно даних АСВП 9.12.2016 року Новоград-Волинський міськрайонний відділ ДВС не виносив постанову про повернення вищезначеного виконавчого документа без виконання на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник КС «Аккорд» в судове засідання не прибув, у скарзі просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник ДВС в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, з підстав викладених у відзиві на скаргу.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про день та час судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив не подавала.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника ВДВС, дослідивши матеріали справи та вивчивши суть скарги, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, з наступних підстав

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 21.04.2008 року Новоград-Волинським міськрайонним судом видано судовий наказ № 2-н-90/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Аккорд» заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 3 637,47 грн. (а.с. 6-7).

Як вбачається з бази АСВП зазначений виконавчий документ (судовий наказ) був пред`явлений до виконання 27.07.2015 року (а.с. 20).

Постановою державного виконавця від 19.08.2016 року зазначене виконавче провадження було направлено до Ємильчинського ВДВС у Житомирській області на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону, оскільки боржник працює в ДП «Дослідне господарство «Рихальське» НААН України у с. Рихальське (а.с. 21).

2.12.2019 року стягувач повторно надіслав до відділу ДВС виконавчий документ № 2-н-90/08 (а.с. 9).

Державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконачого документа стягувану без прийняття до виконання, так як стягувачем пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документу до виконання (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, який діяв на час набрання судовим наказом законної сили, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання - протягом трьох років. Законом України № 2677-VI від 04.11.2010, внесено зміни до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, відповідно до яких строк пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлено - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05.10.2016 р. набув чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIІ від 02.06.2016 року.

Згідно із п. 5 Перехідних та прикінцевих положень зазначеного Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Таким чином, поширення дії норм вказаного закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Частиною четвертою статті 12 вказаного Закону передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1)пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону уразі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз п. 1 ч.4 ст. 12 Закону дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається самим пред`явленням цього виконавчого документа до виконання.

При цьому, до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ч. 5 ст. 12 Закону, оскільки в судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем у межах зазначеного виконавчого провадження не приймались постанови про повернення виконавчого документа, а постановою державного виконавця від 19.08.2016 року зазначене виконавче провадження було направлено до Ємильчинського ВДВС у Житомирській області на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону.

Як встановлено в судовому засіданні, виконавчий документ 2-н-90/08 був пред`явлений до виконання 27.07.2015 року, а тому, згідно п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIІ від 02.06.2016 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання є перерваним, й відповідно, строк повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, становить три роки з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто до 27.07.2018 року.

Однак, стягувач повторно пред`явив виконавчий документ до виконання лише 2.12.2019 року, тобто з пропущенням трирічного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, передбаченого ч. 1 ст. 12 цього Закону.

При цьому, стягувач не звертався до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, дії державного виконавця є правомірними, відповідають вимогам чинного законодавства та не порушують прав та законних інтересів скаржника, оскільки вчинені в межах повноважень державного виконавця та на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, вимоги скарги про визнання неправомірними дії державного виконавця щодо не прийняття виконавчого документа до виконання не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних та допустимих доказів того, що строк пред`явлення виконавчого документа № 2-н-90/08 виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області в 21.04.2008 року, на теперішній час не пропущено, суду надано не було, у зв`язку з чим, відсутні підстави для задоволення заявлених вимог.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги КС «Аккорд», оскільки вона є необґрунтованою та не підтверджуються належними доказами.

Враховую вищевикладене, керуючись ст.ст. 260, 261, 448, 449 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги кредитної спілки «Аккорд» на дії державного виконавця Новоград-Волинського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального УМЮ (м. Хмельницький), заінтересована особа: ОСОБА_1 , про визнання дій державного виконавця не правовірними відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Ухвалу складено в повному обсязі та підписано 3 березня 2020 року.

Суддя Т.Б. Сташків