Справа № 185/1581/20
Провадження № 2/185/2035/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 вересня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в приміщенні суду м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В

02.03.2020 року позивач звернувся з позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8876 від 03 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічевим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованість в сумі 43 502,20грн. відповідно до кредитного договору від 27.09.2013 року № 675/7667CLВРТ, укладеного ОСОБА_1 з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк».

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що виконавчий напис було вчинено 03 вересня 2019 року приватним нотаріусом на підставі кредитного договорувід 27.09.2013 року № № 675/7667CLВРТ, укладеного ОСОБА_1 з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», кредитор звернувся до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису за межами строку позовної давності, строк якої сплинув 28.10.2017 року і нотаріус не мав законних підстав у вчиненні такого напису внаслідок спливу строку позовної давності, отже виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом у порушення вимог ст. 88 Закону України « Про нотаріат».

01 червня позивач подав уточнену позовну заяву, у зв`язку з отриманням від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олена Володимировича копії виконавчого напису від 03.09.2019 року № 8876, виданого приватним нотаріусом Київського міського округу Гуревічов О.М., копії заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2019 року, копії кредитного договору та зазначив, що з виконавчого напису приватного нотаріуса від 03.09.2019 року № 8876 слідує, що заборгованість за кредитним договором від 27.09.2013 року, укладеного з ПАТ « Платинум Банк», стягується з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» на підставі договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року, укладеного з ТОВ « ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке в свою чергу отримало право вимоги за кредитним договором від ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» на підставі договору факторингу від 17.06.2015 року № 1706/01, яке в свою чергу отримало право вимоги за кредитним договором від ПАТ «Платинум Банк» на підставі договору факторингу № 2014028- Г від 28.10.2014 року, заборгованість у розмірі 43 502,20грн., з яких заборгованість за кредитом 22498,52грн., заборгованість за процентами 6056,93грн., заборгованість по пені 14796,75грн.,стягується за період з 27.10.2017 року по 29.07.2019 року, з виконавчого напису слідує, що строк виконання настав 24.10.2014 року, отже строк позовної давності почався з 28.10.2014 року та закінчився 28.10.2017 року, виконавчий напис вчинено 03.09.2019 року за межами строку позовної давності, заміна кредитора у зобов`язанні не впиває на зміну строків позовної давності, оскільки змінюється суб`єктивний склад учасників кредитних відносин, але не змінюється положення щодо строків давності стягнення заборгованості за кредитом. Позивач вважає, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною, оскільки згідно п.2.4 кредитного договору нараховуються щомісячна комісія за обслуговування кредиту 566грн., згідно графіку платежів позичальник зобов`язаний сплатити 20376грн. комісії за обслуговування кредиту за весь час, згідно виконавчого напису приватного нотаріуса з боржника ОСОБА_1 не стягується заборгованість по комісії, що свідчить про те, що комісія була сплачена позичальником у визначеній графіком платежів сумі 20376грн., враховуючи, що банк не мав право включати умови договору про сплату комісії за обслуговування кредиту, і така умова є нікчемною, тому позичальник має право на проведення відповідного перерахунку, враховуючи, що сплачена комісія складає 20276грн., а заборгованість по тілу кредиту 22498,52грн., внаслідок зарахування комісії до сплати тіла кредиту, заборгованість становить 2122,52грн., умовами договору передбачена сплата страхової премії 3 600грн., згідно графіку платежів страхова премія включена до складу виплат, умова про сплату страхової премії є нікчемною і тому повинна бути зарахована у погашення тіла кредиту, з урахуванням сплачених 20276грн. комісії та 3600грн. страхової премії, заборгованість по тілу кредиту відсутня, з загальної суми процентів 6056,93грн. не можливо встановити за який період вони нараховані, з якої процентної ставки, з загальної суми пені 14796,75грн. неможливо встановити правильність її нарахування та період за який вона нарахована, також заборгованість по пені та процентам нараховані станом на 27.10.2014 року, строк для їх стягнення сплинув 27.10.2017 року, а виконавчий напис вчинено 03.09.2019 року, у порушення положень ст. 88 Закону України « Про нотаріат» і тому є таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача подав заяву про слухання справи у її відсутність, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ТОВ « Фінансова компанія Управління Активами» надало відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволені позовної заяви відмовити, слухати справу у відсутність представника відповідача. У відзиві відповідач посилається на те, що позивач 01.06.2018 року здійснив часткову оплату заборгованості за кредитним договором від 27.09.2013 року № 675/7667CLВРТ в сумі 2 600грн., таким чином позивач вчинив дії, що свідчать про визнання ним свого боргу, у зв`язку із перериванням строку, кінцевий строк позовної давності за кредитним договором є 01.06.2018 року, а виконавчий напис отриманий 03.09.2019 року, тобто в межах строків визначених ст. 257 ЦК України та ст. 88 Закону України « Про нотаріат», позивач не спростував належними та допустимими доказами, що сума заборгованості перед відповідачем за кредитним договором на дату вчинення виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована для стягнення, не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, а тому позовну заяву слід вважати такою, яка не доведена.

Третя особа приватний виконавець Табінський О.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Гуревічов О.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, проте на адресу суду рекомендований лист повернувся з поміткою «вибули», згідно повідомлення Міністерства юстиції України від 12.06.2020 року приватна нотаріальна діяльність Гуревічова О.М. по Київському міському нотаріальному округу припинена відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.01.2020 року № 140/6 згідно статей 30,30-1 Закону України «Про нотаріат», оскільки приватна нотаріальна діяльність Гуревічов О.М. не здійснюється, надати інформацію щодо його робочого місця не вбачається за можливе.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

03 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8876.

Як слідує з вказаного виконавчого напису, з ОСОБА_1 пропонується стягнути не виплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20182407-1/2 від 24 липня 2018 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 1706/01 від 17 червня 2015 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі договору факторингу № 20141028 - Г від 28 жовтня 2014 року відступлено право вимоги за кредитним договором зі страхування життя позичальника № 675/7667CLВРТ від 27 вересня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , стягнути з ОСОБА_1 за період з 27.10.2014 року по 29.07.2019 року включно, суму у розмірі: 22498,52грн. заборгованість за тілом кредиту, 6056,93грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 14796,75грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 150грн. плата за вчинення виконавчого напису.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

У статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.

З виконавчого напису приватного нотаріуса слідує, що заборгованість за кредитним договором нарахована станом на 27.10.2014 року і стягується з 27.10.2014 року по 29.07.2019 року.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим відповідачем до відзиву на позовну заяву, слідує, що заборгованість в сумі 45 952,20грн. нарахована ПАТ «Платинум Банк» станом на 27.10.2014 року, з яких за тілом кредиту -22 498,52грн., за процентами - 6,056,93грн., за пенею - 17 396,75грн., право вимоги за кредитом з 28.10.2014 року відступлено ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», з 17.06.2015 року право вимоги відступлено ТОВ «ФК «Єропейська агенція з повернення боргів», 01.06.2018 року 2600грн. зараховані у погашення пені, з 24.07.2018 року право вимоги відступлено ТОВ «ФК Управління Активами», і станом на 29.07.2019 року сума заборгованість за кредитом не змінювалась.

З вказаного розрахунку заборгованості не можливо встановити за який період нарахована заборгованість, що існувала на день відступлення права вимоги, тобто на 28.10.2014 року.

На підставі вказаного розрахунку заборгованості та кредитного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. було вчинено виконавчий напис № 8876.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не звернув уваги на те, що станом на 29.07.2019 року заборгованість вже існувала і не перевірив, за який строк вона нарахована і чи не перевищує цей строк три роки.

Згідно ст.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Верховний Суд у постанові від 22.01.2020 року (справа № 643/12711/13ц) висловив наступну правову позицію: якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу).

Право вимоги на стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.09.2013 року виникло у кредитора з 28.10.2014 року та строк позовної давності сплив 28.10.2017 року.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою Цивільним кодексом України, таким чином, загальний строк для такого звернення становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, такий строк не може бути змінений договором, інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріусом повинен бути прямо передбачений законом і не може бути змінений домовленістю сторін.

Згідно ст. 262 ЦК України заміна сторони у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис за межами строку позовної давності.

Суд критично відноситься до доводів відповідача, що строк позовної давності переривався внаслідок сплати позивачем 2 600грн. 01.06.2018 року.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно висновку Верховного Суду, висловлено у постанові від 22.01.2020 року справа № 643/12711/13ц: вчинення боржником дій поза межами строку позовної давності не має правового значення, не впливає на розрахунок строку позовної давності та не перериває його, оскільки такий строк закінчився до вчинення відповідних дій.

Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 справа № 280/12/17 висловив наступну правову позицію: переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах позовної давності, а не після її спливу.

Враховуючи, що строк позовної давності за вимогами кредитора щодо стягнення заборгованості за кредитним договором сплив 28.10.2017 року, зарахування 01.06.2018 року 2 600грн. у погашення заборгованості, вчинено після спливу строку позовної давності, тому не впливає на розрахунок строку позовної давності та не перериває його.

Крім того, суд зауважує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що саме позивач вчинив активні дії щодо сплати частково заборгованості в розмір 2 600грн. 01.06.2018 року, а саме: платіжного доручення, квитанції, що є первинними документами, які можуть підтвердити вказану обставину.

Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 року у справі № 161/15679/15-ц висловив наступний правовий висновок: переривання строку позовної давності пов`язується з будь-яким активними діями боржника, договірне списання грошових коштів не може призводити до переривання позовної давності, адже банк самостійно здійснює списання грошових коштів і боржник при цьому не вчиняє будь-яких активних дій, які б стали підставою для переривання.

У постанові від 22.03.2017 року у справі № 6-43цс17 Верховний Суд України висловив наступну правову позицію: якщо виконання зобов`язання передбачалось частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини ( чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших ( невизнаних) частин платежу.

Згідно умов кредитного договору від 27.09.2013 року погашення суми заборгованості за кредитом, сплата процентів за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних платежів.

Відповідачем не надано належних, допустимих, достатніх доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову щодо переривання строку позовної давності, не надано розрахунку заборгованості, з якого можливо встановити за який період нарахована заборгованість за кредитом, в тому числі її складових.

Згідно п.2.4 кредитного договору від 27.09.2013 року комісія за обслуговування кредиту нараховуються та сплачується щомісячно починаючи з першої дати оплати заборгованості разом зі сплатою процентів та заборгованості за кредитом в дату сплату заборгованості.

Згідно графіку платежів, до складу заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню періодичними платежами починаючи з першої дати оплати заборгованості включена щомісячна комісія в розмірі 566грн., позичальник зобов`язаний за час користування кредитом сплатити 23 600грн. тіло кредиту, 4 617,91грн. проценти, 20 376грн. комісії, 3 600 грн. страхову премію.

З розрахунку заборгованості слідує, що заборгованість за комісією, страховою премією відсутня, що свідчить про їх сплату на користь кредитора.

Згідно правової позиції Верховного Суду висловленої у постанові від 09.12.2019 року у справі № 524/5152/15 положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди є нікчемним.

Враховуючи, що кредитор не мав право включати умови договору про сплату комісії за обслуговування кредиту, позичальник має право на проведення відповідного перерахунку

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.08.2018 року у справі № 182/2725/16-ц.

Отже, сума заборгованості, визначена у виконавчому написі, не є безспірною.

Також, не є безспірною нарахована сума пені 14 796,75грн., у розрахунку заборгованості вказаний лише її розмір, проте не визначено за який період нарахована вказана сума заборгованості, що унеможлює визначення правильності її нарахування.

За таких обставин суд вважає, що виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 840,80грн. та за подання клопотання про забезпечення позову в сумі 420,40грн. підтверджуються квитанціями.

Витрати на правничу допомогу підтверджуються квитанцією на суму 1000.00 грн.

Належним чином підтверджені судові витрат підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис№ 8876 від 03 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічевим Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Управління Активами» заборгованість у сумі 43 502,20 гривень відповідно до кредитного договору від 27 вересня 2013 року № 675/7667CLВРТ, укладеного ОСОБА_1 з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» (код 35017877) на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 витрати на судовий збір в сумі 1261,20 гривень, витрати на правничу допомогу у розмірі 1000.00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:В. О. Головін