Справа №504/42/19
УХВАЛА

18.05.2020 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,

представника позивача прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України Богатир В.К.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Артьомової Т.К.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву представника позивача прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України Богатир В.К. про відвід судді,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В. перебувала цивільна справа за позовом Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси до ОСОБА_1 , Лиманської районної держаної адміністрації Одеської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Ухвалою Комінтернівського районного суд Одеської області від 10.10.2019р. вказану позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.02.2020р., апеляційну скаргу заступника військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси задоволено частково, ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2019р. скасовано, справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.03.2020р., вирішено продовжити розгляд даної справи та призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні 18.05.2020р. представник позивача прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України Богатир В.К. надав заяву про відвід головуючого судді Жовтан П.В. від розгляду вказаної цивільної справи при цьому пояснив, що раніше поточним складом суду було винесено ухвалу від 10.10.2019р. про залишення позовної заяви без розгляду, таким чином судом була висловлена думка щодо відсутності у військової прокуратури повноважень щодо ведення справи, у зв`язку із чим наявний сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Артьомова Т.К. вважала заявлений відвід необґрунтованим.

Представник Міністерства оборони України та представник Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися.

Представник відповідача Лиманської районної держаної адміністрації Одеської області, в підготовче судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату, час там місце проведення судового засідання були повідомлений своєчасно, належним чином, що підтверджено відповідною розпискою.

Згідно ч.7 ст.40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно, у зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути заяву про відвід за відсутності представника Міністерства оборони України, представника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси та представника відповідача Лиманської районної держаної адміністрації Одеської області.

Розглянувши заяву про відвід, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід судді підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч.1-3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено, що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін у конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 суддя заявляє самовідвід (підлягає відводу) від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

На підставі викладеного, враховуючи, що дійсно ухвалою від 10.10.2019р. вказана позовна була залишена без розгляду з підстав того, що позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, для уникнення сумнів в упередженості та об`єктивності судді, заяву про відвід слід задовольнити, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 36, 37, 39, 40 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України Богатир В.К. про відвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В, від розгляду цивільної справи за позовом Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси до ОСОБА_1 , Лиманської районної держаної адміністрації Одеської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Комінтернівського районного суду Одеської області для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: П.В. Жовтан