Справа № 212/1373/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехти Р.В., за участю секретаря судового засідання Федотової К.Е., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів, відкликання виконавчого листа і звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають двох спільних дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які постійно мешкають з позивачем та відповідачем. В лютому 2020 року позивача викликали до Покровського відділу ДВС в м.Кривому Розі та повідомили, що він є злісним неплатником аліментів, оскільки ще 22 липня 2019 року за заявою відповідача ОСОБА_3 , Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, виданий судовий наказ про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 просить суд звільнити від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 , 1976 року народження на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягнуті на підставі судового наказу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2029 року, справа №212/5557/19 в розмірі ј частини заробітку /доходу, відкликавши виконавчий лист по справі та звільнівши від заборгованості по сплаті аліментів в сумі 21769 гривень 18 копійок.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, послалися на обставини, що зазначенні в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечувала, зазначила, що дитина окрім продуктів харчування потребує забезпечення в інших потребах, позивач відмовляє забезпечувати інші потреби дитини, а тому була змушена звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

25 лютого 2020 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів, відкликання виконавчого листа і звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Ухвалою від 06 березня 2020 року суддею Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу прийнято до свого провадження, справу призначено до судового розгляду на 06 квітня 2020 року на 10 годину 00 хвилин в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06 квітня 2020 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 08 травня 2020 року за клопотання позивача, для виклику та допиту свідків в судовому засіданні.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до судового наказу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2019 року, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви 04 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що знає сторони по справі та позивач гарний батько, дітей забезпечує.

В судовому засіданні судом встановлено, що свідок ОСОБА_8 зазначив, що позивач гарний батько. Діти та батько разом проводять час та у дітей гарні велосипеди.

Судом встановлено, що свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що позивач добрий чоловік та відповідач ОСОБА_10 все вигадала.

В судовому засіданні судом встановлено, що свідок ОСОБА_11 зазначив, що позивач гарна людина та ОСОБА_12 утримує дітей. У родині позивача та відповідача був до 2014 року.

Судом встановлено, що свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що сімю знає близько тридцяти років. В квартирі де проживає родина не був, бачить родину на вулиці. Сергій не обмежує дітей в забезпеченні та постійно працює, щоб утримувати родину.

В судовому засіданні судом встановлено, що свідок ОСОБА_14 зазначив, що позивач гарний батько та приділяє багато часу дітям.

Судом встановлено, що свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що позивача ОСОБА_12 знає 12 13 років та в квартирі у сторін не бував. Позивач піклується про дітей та робіть все для дітей та сімї. ОСОБА_12 несе багато витрат на утримання дітей.

В судовому засіданні судом встановлено, що свідок ОСОБА_16 зазначила, що знає родину 17 - 18 років. ОСОБА_12 знає 13 років, дітей забезпечує позивач.

Судом встановлено, що свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що є сином як позивача так і відповідача по справі. Молодшого брата утримують та забезпечують як позивач так і відповідач.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відносини, що виникають у процесі прийняття судового рішення у формі судового наказу про стягнення аліментів, праві підстави стягнення аліментів та стягнення аліментів за судовим наказом регулюються Цивільний процесуальним кодексом України, Сімейним кодексом України.

Стаття 160 ЦПК України, передбачає, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частини 7, 8 статті 170 ЦПК України, передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд повно і всебічно з`ясував обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених наданими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку про відмову в задоволеності позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем ОСОБА_1 обрано невірний спосіб захисту свого цивільного права, оскільки відповідно до вимог частин 7, 8 статті 170 ЦПК України, передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу та позивачем ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведено, що заборгованість за аліментами виникла у зв`язку з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів, відкликання виконавчого листа і звільнення від сплати заборгованості по аліментам, відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, зазначений в цьому рішенні продовжується на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 13 травня 2020 року.

Суддя: Р. В. Дехта