Справа № 219/1902/20
Провадження № 2-о/219/404/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Кривошапко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду із заявою про встановлення факту смерті, заявник ОСОБА_1 просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лагодки Кадийського району Костромської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, Україна.

Отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». При цьому, встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Заявник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. У заяві про встановлення факту смерті просив розглянути справу без його участі.

Представники заінтересованих осіб Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Від начальника Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Мазурики В. надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без участі представника відділу, проти задоволення вимог заяви не заперечує, однак, звертає увагу суду на правопис прізвища заявника у заяві та наданих по справі документах.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Серед таких юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як зазначено в ст. 317 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15, зазначено звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України (2004 р.) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У п. 4 вказаного Пленуму зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора.

Судом встановлено, що заявником у даній справі є громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактичне місце проживання/перебування якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується копією заповіту від 16 січня 2007 року (а.с. 10).

За твердженням заявника, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області померла спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підтвердження даного факту заявником суду надано копії: лікарського свідоцтва про смерть № 19 від 04 лютого 2020 року, яка видана медичним закладом м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області (а.с. 13), свідоцтва про смерть ОСОБА_2 недержавного зразка (а.с. 12), фотографії з місця поховання ОСОБА_2 (а.с. 14).

Даючи оцінку допустимості такого доказу, як довідка про причину смерті № 19 від 04 лютого 2020 року, яка видана медичним закладом м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, як документа, що виданий медичним закладом на тимчасово окупованій території України, суд керується ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті ОСОБА_2 для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника ОСОБА_1 , суд, як виняток, приймає до уваги надані вищезазначені докази та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, що надасть можливість отримати заявником видане державним органом України свідоцтво про смерть спадкодавця.

За таких обставин, заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 317, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лагодки Кадийського району Костромської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, Україна.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Р.Є. Дубовик