Справа № 522/2944/19
Провадження №2-з/522/245/20
УХВАЛА

14 травня 2020 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шенцевої О.П.,

при секретарі: Соболевій О.М..

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченко Сергія Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», за участі третіх осіб Акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченко Сергія Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», за участі третіх осіб Акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки та вселення.

Позивачем подана до суду заява про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 двокімнатну квартиру, загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 31.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити ТОВ «Кей-Колект» розпоряджання, користування та у будь-який спосіб відчуження об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 101 двокімнатну квартиру, загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 31.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви про забезпечення позову, вважає, що вона обґрунтована та підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, суд дійшов висновку, що вимоги про забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а тому суд задовольняє заяву про забезпечення позову в частині вимог щодо накладання арешту на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 двокімнатну квартиру, загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 31.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд відмовляє у задоволенні заяви в частині заборони ТОВ «Кей-Колект» розпоряджання, користування та у будь-який спосіб відчуження об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 101 двокімнатну квартиру, загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 31.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі нижченаведеного.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому із заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить заборонити розпоряджання, користування та у будь-який спосіб відчуження об`єкту нерухомого майна, але не обґрунтовує необхідність вжиття саме таких заходів забезпечення позову, а також заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Також, накладення арешту на нерухоме майно вже виключає відчуження майна.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі FOGARTY v. THE UNITED KINGDOM (заява 37112/97), рішення від 21/11/2001 (параграфи 33, 34, 35) Європейський Суд зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд також виходить з того, що на даний час ТОВ «Кей-Колект» є власником спірного майна, а тому у випадку задоволення такого виду забезпечення позову, це буде порушувати права відповідача, як власника спірного майна.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати принципу змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

На підставі наведеного суд дійшов висновків про те, що заявником не доведена необхідність забезпечення позову шляхом заборони розпоряджання, користування та у будь-який спосіб відчуження об`єкту нерухомого майна, недоведене існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви в цій частині.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст. 151-154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченко Сергія Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», за участі третіх осіб Акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки та вселення задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 двокімнатну квартиру, загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 31.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: