Справа № 182/8921/19
Провадження № 2/0182/346/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.03.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті батька відкрилась спадщина на 41/48 часток в праві спільної часткової власності житлового будинку з надвірними будівлями, що складається з 1/8 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1976 року за р.№ 2-599, та 35/48 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що була успадкована ОСОБА_3 , але не оформлена належним чином, після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій вона належала на підставі договору дарування від 01.12.1984 року за р.№ 2-2372., свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя від 26.07.1976 року., р.№ 2-600, та свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1976 року., р.№ 2-599. За своє життя на випадок своєї смерті батько заповіту не залишив. Він - його син ОСОБА_5 - є єдиним його спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом у нього не було. Для оформлення своїх спадкових прав в 2009 році він звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Але згідно роз`яснення державного нотаріуса від 25.12.2009 року за № 02-14/3028, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а сааме: видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що ним не було пред`явлено документу, який би підтверджував право власності гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Для вирішення цього питання Перша Нікопольська державна нотаріальна контора запропонувала йому звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Звертаючись до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав після смерті свого батька ОСОБА_3 , він як спадкоємець за законом не надав документів, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_3 на відповідну частину житлового будинку в зв`язку з їх втратою. Відновити втрачене свідоцтво про право на спадщину від 26.07.1976 року за р.№ 2-599, згідно якого ОСОБА_3 належала 1/8 частка житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , йому не вдалось. Інша частка в праві спільної часткової власності цього житлового будинку, а саме - 7/8 часток, була зареєстрована за ОСОБА_4 - рідною матір`ю його батька ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. До дня своєї смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою проживав та був зареєстрований його батько ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на 7/8 часток в праві спільної часткової власності житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі договору дарування від 01.12.1984 року за р.№2-2372., свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 26.07.1976 року., р.№ 2-600, та свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1976 року., р.№ 2-599. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і все те, що буде їй належати, вона заповіла ОСОБА_3 , тобто його батькові. Його батько ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом, спадщину після смерті своєї матері прийняв як спадкоємець, який постійно на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, і вважається таким, що прийняв її, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Але, крім нього, спадкоємцем за законом, що має право на обов`язкову частку, є ОСОБА_2 - рідна сестра його батька. ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_4 оформила, про що свідчить видане Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.02.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2- 256, згідно якого за нею визнано право власності на 7/48 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частина спадкового майна, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , у вигляді 35/48 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилась не виданою при отриманні свідоцтва ОСОБА_2 , була успадкована його батьком ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Прийняту спадщину ОСОБА_3 за своє життя належним чином не оформив та відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав, про що свідчить довідка від 14.12.2010 року, видана КП «Нікопольське МБТІ» щодо реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Саме тому, до нотаріальної контори він не зміг надати правовстановлюючий документ на 35/48 часток, які батьком були успадковані після смерті ОСОБА_4 . Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкоємця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом, або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На даний час у нього виникла необхідність в оформленні спадщини на майно, яке належало його батькові, а саме - 41/48 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що складається з 1/8 частки житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1976 року за р.№ 2-599, та 35/48 частки житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що була успадкована ОСОБА_6 , але не оформлена належним чином, після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій вона належала на підставі договору дарування від 01.12.1984 року за р.№ 2-2372., свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя від 26.07.1976 року., р.№ 2-600, та свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1976 року, р.№ 2-599. Крім того, звертаючись до суду з цим позовом, ним в свідоцтві про смерть батька та бабусі (його матері) була виявлена розбіжність в написанні їх прізвища, а саме: батькове прізвище зазначено як - « ОСОБА_3 », а його матері (його бабусі) « ОСОБА_4 ». Дана розбіжність, на його думку, теж є однією з підстав для подальшої відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Ким саме була допущена ця помилка, йому не відомо, але на підтвердження їх родинного зв`язку, ним додаються завірені копії повторного свідоцтва про народження батька, копія заповіту від 01.06.1985 року, довідка квартального комітету № 35, копія домової книги. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. З вказаних вище причин, він як спадкоємець за законом, не може набути право власності на спадкове майно в порядку спадкування через нотаріальну контору та вимушений звернутися до суду. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. Через це звернувся до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.68), відповідач проти задоволення позову не заперечувала (а.с.69).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають подружжя, діти та батьки спадкодавця.

Згідно з ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача по справі ОСОБА_3 (а.с.6), який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 41/48 часток в праві спільної часткової власності житлового будинку з надвірними будівлями, що складається з 1/8 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1976 року за р.№ 2-599 (а.с.9), та 35/48 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що була успадкована ОСОБА_3 після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (якій вона належала на підставі договору дарування від 01.12.1984 року за р.№ 2-2372., свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя від 26.07.1976 року., р.№ 2-600, та свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1976 року., р.№ 2-599) (а.с.9), але не оформлена належним чином (а.с.71). За своє життя на випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не залишив (а.с.7). Позивач - син спадкодавця ОСОБА_7 (а.с.11) - є спадкоємцем першої черги. Для оформлення своїх спадкових прав в 2009 році позивач звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Але позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з тим, що ним не було пред`явлено документу, який би підтверджував право власності гр. ОСОБА_3 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20). Для вирішення цього питання Перша Нікопольська державна нотаріальна контора запропонувала позивачу звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Відновити втрачене свідоцтво про право на спадщину від 26.07.1976 року за р.№ 2-599, згідно якого ОСОБА_3 належала 1/8 частка житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , позивачу не вдалось. Інша частка в праві спільної часткової власності цього житлового будинку, а саме - 7/8 часток, була зареєстрована за ОСОБА_4 - рідною матір`ю батька позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с.10). До дня своєї смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою проживав та був зареєстрований його батько ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 7/8 часток в праві спільної часткової власності житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі договору дарування від 01.12.1984 року за р.№2-2372., свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 26.07.1976 року., р.№ 2-600, та свідоцтва про право на спадщину від 26.07.1976 року., р.№ 2-599 (а.с.71). На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і все те, що буде їй належати, вона заповіла ОСОБА_3 (а.с.25) батькові позивача по справі. ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом, спадщину після смерті своєї матері прийняв як спадкоємець, який постійно на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, і вважається таким, що прийняв її. Крім ОСОБА_3 , спадкоємцем за законом, що має право на обов`язкову частку, є відповідачка по свправі ОСОБА_2 - рідна сестра ОСОБА_3 . ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_4 оформила (а.с.14-19). Інша частина спадкового майна, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , у вигляді 35/48 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , була успадкована ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Прийняту спадщину ОСОБА_3 за своє життя належним чином не оформив та відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав (а.с.71).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкоємця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом, або за законом.

Крім того, звертаючись до суду з цим позовом, позивачем по справі в свідоцтві про смерть батька та бабусі (його матері) була виявлена розбіжність в написанні їх прізвища, а саме: батькове прізвище зазначено як - « ОСОБА_3 », а його матері (його бабусі) « ОСОБА_4 ». Дана розбіжність також є однією з підстав для подальшої відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги сторін по справі задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визнавши ОСОБА_3 рідним сином ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 41/48 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями (що складається з: житлового будинку (літ.«А»), загальною площею 60.1 кв.м, житловою площею 33.6 кв.м.; сараю (літ.«Б»); сараю (літ.«б»); підвалу (літ.«В»); вбиральні (літ.«Д»); спорудження 1-3,1, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал