Справа № 2-1490/2008
Провадження № 22-ц/4808/918/20
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про залучення правонаступника, заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду, постановлену у складі судді Якиміва Р.В. 17 січня 2020 року в м. Калуші,

в с т а н о в и в:

18.12.2019 року ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» звернулося в суд із заявою про залучення правонаступника, заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що 22.08.2008 року Калуським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 45 418,44 грн. боргу за кредитним договором №0 від 16.07.2007 року та 484,19 грн. судових витрат, а всього 45 902,63 грн. На виконання зазначеного рішення суду були видані виконавчі листи. В подальшому на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року відбулася заміна сторони стягувача його правонаступником ПАТ «Дельта Банк». 11.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку»було укладено договір №1370/К про відступлення прав вимоги, згідно якого відбулася заміна кредитора шляхом відступлення банком прав вимоги за вищевказаним кредитним договором на суму 45 418,44 грн. та 484,19 грн. судових витрат, а всього на суму 45 902,63 грн. Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 09.12.2019 року виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 перебуває на примусовому виконанні в Калуському МРВ ДВС. Виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 на виконанні не перебуває, оскільки виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі постанови від 29.12.2011 року. Однак, ні постанови про повернення виконавчого документа, ні оригіналу виконавчого листа стягувач не отримував, а тому вони не були передані ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

Посилаючись на наведене, заявник просив залучити його до участі у справі №2-1490 в якості правонаступника позивача ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»; замінити сторону стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчих листах, виданих Калуським міськрайонним судом у справі №2-1490 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 45 902,63 грн.; замінити сторону стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого Калуським міськрайонним судом у справі №2-1490 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 45 902,63 грн., боржник - ОСОБА_2 , на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку»; поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа, виданого Калуським міськрайонним судом у справі №2-1490 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 45 902,63 грн., боржник - ОСОБА_1 ; видати дублікат виконавчого листа, виданого Калуським міськрайонним судом у справі №2-1490 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 45 902,63 грн., боржник - ОСОБА_1 .

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 17 січня 2020 року заяву ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» задоволено частково.

Замінено ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» в якості правонаступника позивача ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», у виконавчих листах, виданих на виконання рішення від 22.08.2008 року в цивільній справі №2-1490 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 45 902,63 грн. боргу.

Проведено заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення від 22.08.2008 року в цивільній справі №2-1490 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 45 902,63 грн. боргу, по боржнику ОСОБА_2 з ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», на ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

Поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа №2-1490, виданого на виконання рішення від 22.08.2008 року в цивільній справі №2-1490 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором до виконання, як пропущений з поважних причин.

Заяву в частині видачі дублікату виконавчого листа у справі №2-1490 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 45 902,63 грн., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що 11.05.2019 року на підставі договору №1370/К про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», відбулася заміна кредитора за кредитним договором №0 від 16.07.2007 року, а тому заява в частині заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Калуського міськрайонного суду від 22.08.2008 року в цивільній справі №2-1490 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по боржнику ОСОБА_2 та в частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на виконання цього ж рішення суду по боржнику ОСОБА_1 , є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відмовляючи у вимозі ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про видачу дубліката виконавчого листа, виданого Калуським міськрайонним судом у справі №2-1490 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 45 902,63 грн., про стягнення боргу з ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що до заяви не долучено інформації відповідного відділу виконавчої служби про відсутність втраченого виконавчого листа у виконавчому провадженні та інформації про причини втрати вказаного виконавчого листа, а тому заява в цій частині не підлягає до задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що в оскаржуваній ухвалі судом не зазначено, з яких підстав суд вважав поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та якими доказами це підтверджується. Крім того, судом не зазначено, коли сплив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Апелянт зазначає, що ухвалою Калуського міськрайонного суду від 24.12.2012 року було замінено первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк». Банк, як юридична особа, зобов`язаний був забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, в тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС. Труднощі в організації належного виконання обов`язків працівниками банку не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають вчиненню дій в межах встановлених законом строків. Тому стягувач, який не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.07.2018 року у справі №32-988/10.

Той факт, що стягувач протягом тривалого часу з моменту прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.12.2011 року не сприяв виконанню судового рішення та не пред`явив повторно виконавчий документ до виконання, свідчить про те, що він втратив інтерес щодо реалізації своїх прав на примусове виконання рішення суду, а відтак відсутні підстави для поновлення строку для пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання.

Апелянт вважає, що уступка права вимоги ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» також не може слугувати причиною для поновлення пропущеного строку, оскільки згідно частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З наведених підстав апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» відмовити.

Представник ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скарги заперечив та зазначив, що в заяві про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, товариством зазначено вагомі причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а саме: складна та довготривала процедура відновлення та передачі документів від структурних підрозділів банку, що знаходиться в стадії ліквідації; передача матеріалів кредитних та судових справ позичальників з регіонів, де проводяться бойові дії до консолідованого офісу банку; підготовка до продажу та безпосередній продаж частини кредитного портфелю; довготривала процедура інвентаризації та оцінки майна банку (нерухомого та рухомого майна, коштів, майнових прав, в тому числі прав вимоги за кредитними договорами), яке разом з документами знаходилося на всій території України, в тому числі на тимчасово окупованій території АРК та ОРДЛО. Реалізація активів банками України, які перебувають у процесі ліквідації у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», може відбуватися лише після їх (активів) повної консолідації по всій території України, де знаходились філії, відділення та інші приміщення, де зберігаються документи. Саме це і є основними причинами пропуску строків пред`явлення виконавчих листів до виконання та втрати виконавчих листів.

Суд першої інстанції правильно врахував зазначені обставини, дав їм належну правову оцінку та постановив оскаржувану ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Посилаючись на наведене, представник ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

В засіданні апеляційного суду 03.09.2020 року апелянт доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Після оголошеної перерви в судовому засіданні, апелянт не з`явився в судове засідання 17.09.2020 року та не повідомив суд про причину неявки.

Представник заявника в судове засідання 03.09.2020 року не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 04.09.2020 року розгляд справи, призначеної на 17.09.2020 року, ухвалено здійснювати дистанційно в режимі відеоконференції.

17.09.2020 року представник заявника в телефонному режимі повідомив канцелярію суду про неможливість здійснення відеоконференції у зв`язку з карантинними обмеженнями в Голосіївському районному суді м. Києва, якому було доручено забезпечити проведення відеоконференції.

З урахуванням наведених обставин та положень частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено та вбачається з матеріалів справи, що 22.08.2008 року Калуським міськрайонним судом ухвалено рішення в цивільній справі №2-1490/2008 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.07.2007 року та судових витрат, яким позов задоволено та стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 45 418,44 грн. боргу та 484,19 грн. судових витрат (а.с. 43-44 в т. 1).

На виконання даного рішення суду Калуським міськрайонним судом видані два виконавчі листи, які направлені стягувачу за його заявою 26.11.2008 року для пред`явлення до виконання (а.с. 52 в т. 1).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 28.10.2009 року (а.с. 59 в т. 1) задоволено заяву АКІБ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 45 418,44 грн. боргу за кредитним договором №0 від 16.07.2007 року.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (як правонаступником АКІБ «УкрСиббанк») та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило на користь ПАТ «Дельта Банк» своє право вимоги, в тому чисті за кредитним договором №0 від 16.07.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (а.с. 65-68, 78 в т. 1).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 24.12.2012 року замінено первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчому листі №2-1490/2008 належним стягувачем ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 84-85 в т. 1).

11.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» укладено договір №1370/К про відступлення прав вимоги, згідно якого ПАТ «Дельта Банк» відступило новому кредитору права вимоги до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів згідно Додатку №1 до цього Договору, в тому числі і за кредитним договором №0 від 16.07.2007 року (а.с. 31-33в т. 2).

Відтак, ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором №0 від 16.07.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , на суму 45 418,44 грн. та 484,19 грн. судових витрат.

Згідно акту перевірки матеріалів кредитної справи, підписаного директором Департаменту продажу фінансових послуг ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (а.с. 58 в т. 2), виконавчий лист, виданий Калуським міськрайонним судом у справі №2-1490, відповідно до якого солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 16.07.2007 року в сумі 45 418,44 грн. та 484,19 грн. судових витрат, а саме по боржнику ОСОБА_1 відсутній.

Згідно інформації про виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 45 902,63 грн. боргу в солідарному порядку, виконавчий документ 29.12.2011 року повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна було б звернути стягнення (а.с. 53-54 в т. 2).

Виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_2 45 418,44 грн. боргу та 484,19 грн. судових витрат перебуває на виконанні в Калуському МРВ ДВС (а.с. 55-56 в т. 2).

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Враховуючи встановлені обставини та наведені положення закону, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність заміни сторони стягувача ПАТ «Дельта Банк», яке є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк», у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Калуського міськрайонного суду від 22.08.2008 року у справі за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно 45 902,63 грн. боргу по боржнику ОСОБА_2 .

Вимогами статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIIІ, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV (в редакції, чинній на день набрання законної сили рішенням суду першої інстанції про стягнення солідарно заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; посвідчення комісій по трудових спорах, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 2 статті 21 вказаного Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За правилами статті 23 зазначеного Закону у редакції, чинній на час винесення постанови від 29.12.2011 року про повернення виконавчого документа стягувачу, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

В даному випадку на день набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року трирічний строк для повторного пред`явлення виконаного листа, виданого на виконання рішення Калуського міськрайонного суду від 22.08.2008 року, сплив 29.12.2014 року відповідно до наведених норм статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV та згідно статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIIІ, який набрав чинності 05.10.2016 року, у поєднанні із положенням пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року.

Заявник ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» не є позивачем у даній цивільній справі, а є правонаступником. Тобто заявник не має жодного відношення до внутрішньої організації роботи ПАТ «УкрСиббанк» (позивача по справі), ПАТ «Дельта Банк» (його правонаступника) та не міг впливати на їх дії, направлені на пред`явлення виконавчих документів до виконання до моменту укладення договору №1370/К про відступлення прав вимоги від 11.05.2019 року. Саме з цих підстав пропуск строку для пред`явлення виконавчого листа, виданого Калуським міськрайонним судом у справі №2-1490/2008 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 45 418,44 грн. боргу та 484,19 грн. судових витрат, по боржнику ОСОБА_1 , не залежав та не залежить від волі заявника.

Враховуючи, що строк пред`явлення вищевказаного виконавчого листа до виконання пропущений не з вини заявника, а через обставини, що не залежали від його волі, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання.

Судом також встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заявником не долучено до матеріалів заяви інформацію районного відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції про відсутність втраченого виконавчого листа у виконавчому провадженні та інформацію про причини втрати вказаного виконавчого листа.

Відповідно до пункту 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно вимог частин 1, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням встановлених обставин та наведених норм процесуального права, суд правильно дійшов висновку, що заява ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-1490 за позовом АКІБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором не підлягає до задоволення.

Відтак, ухвалою Калуського міськрайонного суду від 24.04.2020 року (а.с. 87, 88 в т. 2) заяву ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про видачу дублікату виконавчого листа задоволено та видано дублікат виконавчого листа в даній справі №2-1490/2008. Ухвала учасниками справи не оскаржувалась і є чинною.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому суд зауважує, що той факт, що стягувач вчасно звернув виконавчий лист до примусового виконання, з`ясовував подальшу долю виконавчого провадження, згодом його правонаступники звертались в суд із відповідними заявами, свідчить про те, що стягувач не втратив інтересу до обов`язкового для виконання рішення суду.

Конституція України в статті 127 закріпила однією з основних засад судочинства обов`язковість судового рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на викладене та з урахуванням положень статті 375 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 17 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 22 вересня 2020 року