Провадження № 6/582/15/20
Справа № 582/969/20
Недригайлівський районний суд Сумської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2020 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Петен Я.Л.,

за участі секретаря судового засідання - Климась С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів подання державного виконавця Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

встановив:

Державний виконавець 24.09.2020 звернувся до суду з поданням, яке мотивує тим, що на виконанні у Недригайлівському міжрайонному відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), перебуває виконавче провадження № 61017002 від 21.01.2020 щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" боргу у розмірі 100147,89 грн. згідно виконавчого листа Липоводолинського районного суду Сумської області № 581/640/17 від 23.11.2017. 21.01.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка надіслана сторонам для виконання та для відома. Державним виконавцем було направлено запит з метою одержання інформації стосовно осіб - боржників, які отримують пенсії. Згідно отриманої відповіді встановлено, що боржник пенсію не отримує. За довідками ДФС України інформація про джерела доходів відсутня. Боржник зареєстрованих рахунків у банківських установах не має. За довідками УПФУ інформація про укладання цивільно - правових договорів відсутня, на обліку як одержувач пенсії не перебуває. За інформацією аналітичного пошуку ТЗ по АРМ "Виконавець" встановлено відсутність інформації про зареєстровані транспортні засоби за боржником.

03.08.2020 державним виконавцем здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , в ході чого майновий стан боржника встановити не вдалося, а боржник за даною адресою був відсутній, про що складено акт державного виконавця.

На виклики до відділу боржник не з`явився.

28.01.2020 та 27.07.2020 державним виконавцем в порядку ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про арешт коштів та майна боржника.

За довідкою з Державної прикордонної служби України щодо встановлення факту перетинання боржником кордону України, боржник ОСОБА_1 05.07.2020 виїхав за межі території України.

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Витягу прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що за ОСОБА_1 нерухоме майно не зареєстровано.

Станом на день звернення до суду ОСОБА_1 борг не погасив, у зв`язку з чим державний виконавець просив тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань по сплаті боргу на користь АТ КБ "Приватбанк" на загальну суму 100147,89 грн.

У судове засідання державний виконавець Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенко С.А. не прибув, надав суду заяву про розгляд подання без його участі. Подання підтримує у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши подання та надані державним виконавцем докази, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Недригайлівському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №61017002 від 21.01.2020 щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" боргу у розмірі 100147,89 грн. згідно виконавчого листа Липоводолинського районного суду Сумської області № 581/640/17 від 23.11.2017.

21.01.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка надіслана сторонам для виконання та для відома.

Докази отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику, який направлявся разом з постановою, про необхідність прибуття до державного виконавця та про проведення виконавчих дій, в матеріалах подання відсутні.

Державним виконавцем 03.08.2020 здійснювався вихід за адресою боржника: АДРЕСА_1 , в ході якого не представилось за можливе перевірити майновий стан боржника, оскільки останній був відсутній за даною адресою. При цьому, відповідно до довідки щодо перетину кордону ОСОБА_1 05.07.2020 виїхав за межі території України, а дані щодо його в`їзду після 05.07.2020 відсутні.

Виклик виконавця щодо необхідності прибуття до ДВС, не був отриманий ОСОБА_1 , оскільки він був відсутній за місцем свого проживання, та був залишений останньому у паркані.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Зокрема, коли боржник свідомо ухиляється від виконання, має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин.

З огляду на вказане, сама по собі наявність суми заборгованості за виконавчими документами або відсутність дій стосовно добровільного погашення заборгованості не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього за рішенням суду.

Звертаючись до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за кордон, державний виконавець обґрунтовував вимоги наявністю заборгованості по виконавчому документу, невиконанням рішення в добровільному порядку, нез`явленням на виклики до державного виконавця. Разом з цим ці доводи не є достатнім підтвердженням факту ухилення від виконання рішення, враховуючи, що фактично боржник не був належним чином повідомленим про необхідність явки до державного виконавця та не прибув, що не можна розцінювати саме як ухилення від виконання рішення суду. Крім того, суд враховує запроваджений на території України карантин та вимоги щодо самоізоляції осіб, що повертаються із-за кордону, враховуючи, що станом на 05.07.2020 ОСОБА_1 , згідно наявної в матеріалах подання довідки, ще перебував за межами території України, та не отримав особисто виклик виконавця про необхідність прибуття до ДВС.

В поданні державного виконавця відсутні посилання на обставини, які б свідчили про будь-які свідомі дії боржника, спрямовані на невиконання рішення суду при наявності реальної можливості виконати рішення суду, також воно не містить обґрунтування, якими саме доказами підтверджено факт ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Державним виконавцем не надано доказів, що боржнику взагалі відомо про винесення постанови про відкриття провадження щодо нього, а також немає даних про те, що він перешкоджав державному виконавцю вчиняти дії, пов`язані з виконанням судового рішення, чи будь-яким іншим чином ухилявся від виконання рішення суду.

За даних обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання державного виконавця за його необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенка С.А. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повної ухвали до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено 24.09.2020.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: Я. Л. Петен