Справа № 630/23/20
Провадження № 2/630/76/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2020 року м. Люботин
Суддя Люботинського міського суду Харківської області Дем`яненко І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу № 630/23/20 (провадження № 2/630/76/20) за позовною заявою Акціонерного Товариства «КБ «Приватбанк», інтереси якого представляє Cавіхіна Анастасія Миколаївна, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором із спадкоємців боржника,
Акціонерне Товариство КБ «Приватбанк», інтереси якого представляє Савіхіна А.М., звернулося до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором із спадкоємця боржника.
Позивач зазначає, що 05 жовтня 2007 року було укладено кредитний договір з ОСОБА_3 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем померлого боржника є відповідач ОСОБА_1 .
В своїй позовній заяві АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як спадкоємців ОСОБА_3 , на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 05 жовтня 2007 року в сумі 10 956,82 грн. та судовий збір, сплачений при зверненні з позовом до суду, в сумі 2102 грн.
Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Належним чином шляхом публікації оголошення на офіційному веб сайті Судова влада, повідомлені, про дату, час та місце розгляду справи відповідачі, у судове засідання не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзив не подавали.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідачі, в порядку ст. 191 ЦПК України, відзив на позов не подавали.
Суд у зв`язку з неявкою відповідачів та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб, які не прибули до судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини
Між позивачем і ОСОБА_3 , 05 жовтня 2007 року був укладений договір, який складається з таких документів: Анкета-заява позичальника, Пам`ятка клієнта, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи. За цим договором ОСОБА_3 були надані кредитні кошти в сумі 10 600 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть, виданою відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції в Харківській області 04 лютого 2014 року, актовий запис № 48 (а.с.42).
боржнику було надіслано вимогу банку за про погашення заборгованості, проте вона залишилась невиконаною.
Позивач 01 червня 2018 року направив до Другої державної нотаріальної контори Харківського району та Харківської області претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України. Як вбачається з тексту претензії, позивач зазначає, що на теперішній час Банку стало відомо, що ОСОБА_3 поме 31 січня 2014 року (а.с.27). Вказана претензія була направлена до нотаріальної контори 06 липня 2018 року (а.с.22,25) .
Відповідно до листа Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 13 липня 2018 року претензія кредитора направлена за належністю приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко С.Л., якою було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 (а.с.43).
Позов направлено до суду 24 грудня 2019 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного Процесуального Кодексу України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно частини першої статті 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до частини першої статті 1217 Цивільного Кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У відповідності до статті 1218 Цивільного Кодексу Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1281 Цивільного Кодексу Українив редакції чинній на час виникнення спірних відносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.
Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідно до ст. 1269 ЦК України звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що вбачається із копії спадкової справи.
Отже, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (до шлюбу ОСОБА_7 ) є правонаступником прав та обов`язків померлого ОСОБА_3 , в тому числі й тих, що виникли на підставі кредитного договору.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть, виданою відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції в Харківській області 04 лютого 2014 року, актовий запис № 48 (а.с.42).
Позивач 01 червня 2018 року направив до Другої державної нотаріальної контори Харківського району та Харківської області претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України. Як вбачається з тексту претензії, позивач зазначає, що на теперішній час Банку стало відомо, що ОСОБА_3 поме 31 січня 2014 року (а.с.27). Вказана претензія була направлена до нотаріальної контори 06 липня 2018 року (а.с.22,25) .
Таким чином, позивач підтверджує, що про відкриття спадщини він діщнався 01 червня 2018 року.
Відповідно до листа Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 13 липня 2018 року претензія кредитора направлена за належністю приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко С.Л., якою було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 (а.с.43).
Позов направлено до суду 24 грудня 2019 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Частиною 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Так, спадкоємець зобов`язаний виплачувати взятий померлим кредит, а банк повинен скасувати всі відсотки і нараховані штрафи за прострочення оплати кредиту. З моменту смерті боржника до моменту вступу його спадкоємця в права спадщини спадкоємець не має зобов`язань за цим кредитом, а отже, зобов`язаний платити тільки платежі, встановлені на день смерті боржника. У день смерті спадкодавця відбувається тільки відкриття спадщини і протягом встановлених строків для прийняття спадщини спадкоємці можуть подавати заяви про прийняття спадщини. Після спливу строків для прийняття спадщини вони вступають в права спадкування, і тільки після цього у них виникає зобов`язання платити за боргами спадкодавця. З моменту смерті боржника-спадкодавця до моменту вступу спадкоємця в права на спадщину спадкоємці фактично не мають зобов`язань за цим боргом, а отже, зобов`язані погасити тільки платежі, зафіксовані на день смерті спадкодавця.
Кредитор зобов`язаний довести, що заборгованість дійсно існує. Сам факт наявності боргових зобов`язань не підтверджує обов`язку спадкоємців задовольнити таку вимогу.
Згідно з положенням ч. 2 ст. 1231 ЦКУ до спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню) за умови, що судом було прийнято рішення з призначенням певної суми до виплати кредитору; боржник (спадкодавець) не виконав такого рішення суду.
Оскільки спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя, нараховані зобов`язання після смерті ОСОБА_3 фактично не пов`язані з особою позичальника і тому не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Разом з тим, відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.
Оскільки, зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.
При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.
Отже, з наведеного слідує, що кредитору інформація про смерть позичальника та відкриття спадщини після його смерті стала відома ще 01 червня 2018 року, проте вимог про стягнення заборгованості до спадкоємців, які прийняли спадщину, у встановлений ст. 1281 ЦК України термін пред`явлено не було. В суд з даним позовом позивач звернувся лише 24 грудня 2019 року.
Таким чином, пропустивши строк пред`явлення вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину у строки встановлені ст. 1281 ЦК України, позивач позбавляється права вимоги, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 13,76, 78, 79, 80, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048,1050, 1054, 1055, 1056, 1281, 1282 Цивільного Кодексу України, суд, -
В задоволенні позову Акціонерного Товариства «КБ «Приватбанк», інтереси якого представляє Cавіхіна Анастасія Миколаївна, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором із спадкоємців боржника відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя(підпис) І. В. Дем`яненко