Справа № 306/2353/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 вересня 2020 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Микуляк Є.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 13 березня 2020 року у справі № 306/2353/19 (Головуючий: Уліганинець П.І), -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 в інтересах якої діє Гриниха Т.Ю. звернулися в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері мотивуючи тим, що позивач ОСОБА_2 отримує пенсію за віком у розмірі 2 400,00 грн., інших джерел доходів не має, часто хворіє, розмір пенсії, яку вона отримує, не може в повній мірі забезпечити всі її життєві потреби, зокрема придбання ліків, а тому її матеріальне становище вкрай нужденне. Від її перебування у шлюбі з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилося троє дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , які проживають окремо.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 (її доньки) аліменти на утримання матері у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду.

Рішенням Свалявського районного суду від 13 березня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь матері - ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішення суду.

Стягнуто з ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору на користь держави у особі Державної судової адміністрації України.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягало до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як не доведено належними та допустимими доказами факту потреби матеріальної допомоги позивачем включає можливість застосування ч. 1 ст. 202 СК України та обов`язок відповідача утримувати свою непрацездатну матір.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Гриниха Т.Ю. яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія важає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить розписка про вручення їм поштового відправлення і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.08.2019 року виданого Свалявським РВ ДРА ЦС ГТУЮ у Закарпатській області позивач є матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 і дана обставина сторонами не оспорюється.

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 є непрацездатною особою, пенсіонером, перебуває на обліку в ГУПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію за віком в розмірі 2 400 грн. щомісячно.

При зверненні у суд із позовом ОСОБА_2 зазначила, що у зв`язку з важким матеріальним становищем, погіршення здоров`я та потребою винаймати хоч якесь приміщення для проживання і з посиланням на вимоги статті 51 Конституції України відповідач зобов`язана утримувати рідну матір, яка у свою чергу все своє життя забезпечувала дочку всім необхідним для її належного існування, забезпечила житлом, в якому тепер донька із чоловіком проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Розмір прожиткового мінімуму у 2020 році для осіб, які втратили працездатність становить на одну особу в розрахунку на місяць із1 січня - 1638 грн. відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»

Позивач отримує пенсію у розмірі 2 400 грн., щомісячно, що є більшим ніж прожитковий мінімум встановлений державою для відповідної категорії осіб.

Позивач у відповідності до ч. 1 ст. 8 ЦПК України не довела ті обставини, на які посилається як на підставу заявлених вимог, що нею витрачалися кошти на придбання ліків, жодних підтверджуючих витрат на лікування нею не надано і такі не встановлені.

Із оглянутої у суді апеляційної інстанції амбулаторної картки ОСОБА_2 поданої її представником вбачається, що позивач ніколи не перебувала на стаціонарному лікуванні і в неї наявні чеки на придбання медикаментів, які мали місце у вересні 2020 року та не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Позивач не надав суду доказів про понесені нею витрати на проживання, необхідність сплачувати оренду, комунальні послуги та інші витрати пов`язані із проживанням та харчуванням.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків (ч. 2 ст. 205 СК України).

Встановлено, що позивач має трьох повнолітніх працездатних дітей, це ОСОБА_6 , 1976 р.н., ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , які як і відповідач також є працевлаштованими, отримують заробітну плату, кожний має окреме житло та можуть надавати допомогу своїй матері.

Враховуючи дані обставини у справі, судова колегія вважає, що позивач не довела заявлені нею підстави у потребі матеріальної допомоги, на лікування, проживання, отримує пенсію у розмірі 2 400 грн., щомісяця, що є більшим ніж прожитковий мінімум встановлений державою для відповідної категорії осіб, у їх сукупності, не є підставою для застосування вимог ч. 1 ст. 202 СК України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в інтересах якої діє Гриниха Т.Ю. слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст. 202 СК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду від 13 березня 2020 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 25 вересня 2020 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой