Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 207/444/19
Провадження № 2/209/47/20
РІШЕННЯ

іменем України

"21" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу № 209/444/19 (провадження № 2/209/47/20) за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Представник АТ КБ «Приватбанк» Гаренко Н.В. звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ "Приватбанк" суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.04.2011 року в розмірі 20718,40 гривень та судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.04.2011 року ОСОБА_1 отримав у ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит на суму 7300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п.п. 2.1.1.12.11.«Умовам та правил надання банківських послуг», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме: не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань, ОСОБА_1 станом на 25.12.2018 року, має заборгованість 20718,40 грн., яка складається з наступного: 10793,30 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 8462,32 грн. - нараховано пені; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 962,78 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк».

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.43)

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.(а.с.58)

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначено, що з вказаним позовом незгоден. Отже дійсно він, звертався з заявою до позивача у жовтні 2011 року. При отримані кредиту йому позивачем було видано платіжну картку з кінцевим терміном строку дії картки - квітень 2014 року, що відповідає строку повернення кредиту. Також йому було роз`яснено, що він повинен повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту та сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом. При цьому ніхто його не ознайомлював з Умовами та правилами надання банківських послуг на які посилається позивач, тому до позову не надано вказані умови та правила з його підписом, а додано витяг з умов та правил надання банківських послуг який він вперше отримав з позовною заявою. Отже, ствердження позивача у позові про те, що ним було підписано договір на який посилається останній у позові не відповідає дійсності. Він, як відповідач стверджує, що доданий до позову Витяг з умов і правил надання банківських послуг ним не було підписано, не отримувалось, а тому позивачем наданий до позову Витяг ніким не підписано та не завірено. Стосовно обставинам справи, у квітні 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - квітень 2014 року а відповідач зобов`язувався повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту та сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом. У позивній заяві позивач вказує, що віповідач станом на 25.12.2018 року має заборгованість - 20718грн., з яких: 10793,30 грн. нараховані відсотки за користування кредитом, 8462,32грн. нарахована пеня, 500,00грн. штраф - фіксована частина, 962,78грн. штраф - процентна складова, однак тіла кредиту, за несплату якого позивачем здійснюється відповідачу нарахування відсотків, пені та штрафу не вказано. Звертає увагу суду на той факт, що на підтвердження розміру заборгованості відповідача позивачем надано до позову 2 розрахунки станом на 31.05.2015 року та станом на 25.12.2018 року. Отже, розмір заборгованості відповідача відповідно до розрахунку станом на 31.05.2015 року складає 8954,38 грн. з них: заборгованість за кредитом -7280,00грн, та заборгованість за процентами - 211,60 грн. Відповідно іншого розрахунку, згідно якого останній станом на 25.12.2018 року має заборгованість у розмірі 20718,40 грн. із них: тіло кредиту не вказано, 10793,30 грн. нараховані відсотки за користування кредитом, 8462,32грн. нарахована пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 962,78грн. штраф (процентна складова). Отже надані до позову розрахунки не є доказами заборгованості відповідача, оскільки розрахунки заборгованост відповідно до норм чинного законодавства документально не підтверджено, а саме, із зазначенням всіх складових заборгованості та зазначенням розміру кожного місячного платежу за кожним місяцем проплати, станом на момент звернення з даним позовом як того вимагає законодавець. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладання між сторонами у належній формі кредитного договору, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідач отримував кредитну картку та кредитні кошти у розмірі 7300,00 грн. та користувався ними, а надані позивачем отримання банківських послуг не містять відомостей про дату їх прийняття та затвердження, а також підпису відповідача, тому позивачем не доведено, що під час підписання заяви-анкети про приєднання і правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та правилами. Крім того, позивачем не доведено, що відповідач має заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі, зазначеному у позовній заяві, що становить 20718,40 грн., оскільки сам по собі розрахунок заборгованості, здійснений банком, не може бути єдиним та безумовним доказом розміру наявної заборгованості за кредитним договором, позивачем на підтвердження розміру заборгованості надано два розрахунки, які носять суперечливий характер та є незрозумілими, оскільки містять однакову суму заборгованості, однак її складові є різними за своїм розміром, зазначення цих складових у відповідних графах не співпадає з сумами та назвами складових заборгованості, вказаних в підсумковій частині розрахунків після таблиці, що унеможливлює визначення як складових цієї заборгованості так і її загального розміру, а також часу виникнення. Таким чином, ознайомившись з позовом та доданих до нього додатків чітко вбачається не доведеність факту укладення між сторонами кредитного договору, на який посилається позивач, а також, отримання відповідачем від позивача кредитних коштів у зазначеному ним розмірі та наявність і розмір заборгованості по поверненню цих кредитних коштів, тому підстави для стягнення з відповідача заборгованості по кредиту про що просить позивач, відсутні, а у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю заявлених вимог.(а.с.61)

06 серпня 2019 року представником позивача Гаренко Н.В. надано відповідь на відзив в якій зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК"

з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 02.04.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 7300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 02.04.2011

року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та

інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем

вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко

вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору шляхом

отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчив що "Я

згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання

банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання

банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами Надання банківських

послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому,

вигляді...". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з

використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду"' з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,00% (36,00% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також

Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Надали до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався

грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах

магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення

вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Розмір заборгованості за тілом кредиту в двох частинах розрахунках має розбіжності тому, що в першій частині зазначене тіло кредиту станом на 31.05.2015 року, а в другій частині зазначене тіло кредиту станом на 25.12.2018р. Оскільки після 31.05.2015 року Відповідач продовжив користуватися картою як використовувати кредитні кошти, так і погашати заборгованість розмір тіла кредиту станом на 25.12.2018р. змінилося, що відображено в другій частині розрахунку заборгованості. Відносно визначення виду заборгованості з пені чи комісії зазначають, що за даним видом кредиту комісія не передбачена та не нараховується, а в даній колонці має місце нарахування тільки пені. Слід зауважити, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках, кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в цевні періоди часу. Зауважили, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Просять задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.(а.с.63-66)

09 серпня 2019 року представник АТ КБ "Приватбанк" Савіхіна А.М. надала до суду уточнену позовну заяву в якій просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 02.04.2011 року в розмірі 33570,61 грн. та судові витрати по справі.(а.с.78-81)

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив на уточнену позовну заяву в якому вказано, що уточнена позивна заява не містить доказів до позову, що відповідачем було укладено договір на який посилається позивач, а тільки збільшена сума заборгованості, так, позивач просить суд стягнути заборгованість у розмірі 33570,61 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, а саме: 293,30грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 18552,52грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1650,00грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00грн. - штрафи (фіксована складова); 1574,79грн. - штраф (процентна складова). З вказаною сумою заборгованості незгоден, при цьому звертає увагу суду на той факт, що позивач вказує суму заборгованості з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, але при цьому саму суму коштів яку було внесена відповідачем не вказано. Більш того, незрозуміло що означає заборгованість за простроченим тілом кредита у розмірі 11293,30 грн. коли сам позивач у позові вказує, що відповідачем було отримано кредит у розмірі 7300,00грн. то про яке тіло кредиту у розмірі 11293,30грн. йде мова. Тому, ствердження позивача у позові про те, що ним було підписано договір на який посилається останній у позові не відповідає дійсності. Він, як відповідач відповідально стверджує, що доданий до позову Витяг з умов і правил надання банківських послуг ним не було підписано, не отримувалось, а тому позивачем наданий до позову Витяг не э договором. Отож в супереч законодавству позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладання між сторонами у належній формі кредитного договору. У позовній заяві позивач вказує, що відповідач станом на 25.12.2018 року має заборгованість - 20718грн., а в уточненій позовній заяві збільшує суму заборгованості станом на 21.07.2019 року у розмірі 33570,61грн. при цьому змінює за що саме нараховує суми заборгованості. Отже враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позову відмовити, оскільки у даному позові позивач просить стягнути заборгованості у розмірі 33570,61грн. яка складається тільки з прострочок, тобто процентів за користування коштами, пені та штрафів, тобто нараховані суми є необгрунтованими та неправомірними.(а.с.99-101)

06 серпня 2019 представник АТ КБ "Приватбанк" Гаренко Н.В. надала до суду відповідь на відзив в якій вказано, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Просить задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.(а.с.124-130)

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2020 року підготовче провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- закрито та призначено до судового розгляду по суті.

Представник АТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

21 вересня 2020 представником відповідача ОСОБА_2 надано заяву про розгляд справи за відсутністю відповідача та його представника. Позовні вимоги не визнають, оскільки факту укладення між сторонами кредитного договору та досягнення згоди шодо його істотних умов, отримання відповідачем від позивача кредитних коштів у зазначеному ним розмірі, та наявність і розмір заборгованості по поверненню цих коштів, тому, в межах заявлених вимог, підстави для

стягнення з відповідача заборгованості по кредиту у розмірі 33570,61 грн., про що просить позивач, відсутні, тому просить у задоволені позову відмовити за недоведеністю вказаних вимог. Звертає увагу суду на той факт, що позивачем не доведено сума заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 11293,30 грн., оскільки сам позивач у позові вказує, що відповідачем було отримано кредит у розмірі 7300,00 грн., при цьому документ підтверджуючий отримання вказаної суми не додає, а додає до позовної заяви заяву позичальника якою підтверджує отримання кредиту/кредитної картки на суму кредитного ліміту 5000,00 грн. виникає питання то про яке тіло кредиту у розмірі 11293,30 грн. йде мова коли сам позивач вказує, що відповідач вносив кошти на погашення заборгованості, тобто тіло кредиту відповідач сплачував.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02.04.2011 року ОСОБА_1 отримав у ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит на суму 7300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією анкети-заяви, підписаної відповідачем, копією умов та правил надання банківських послуг та Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.9-25).

Станом на 21.07.2019 року прострочена заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором № б/н від 02.04.2011 року становить 33570,61 грн., яка складається з наступного: 11293,30 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 18552,52 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1650,00 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1574,79 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.84-85).

Відповідно до листа представника АТ КБ "Приватбанк" Ванжа Н.В. №30.1.0.0/2-20190131/0798 від 24.02.2020 року ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 02.04.2011 року, отримав картки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 остання з них мала термін дії до 01.2020 року.(а.с.133)

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З наданого позивачем та дослідженого судом розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість за тілом кредиту відсутня, однак нараховані прострочене тіло кредиту, пеня та штрафи та прострочене тіло кредиту, яке не передбачене умовами договору. Однак, згідно договору - заяви позичальника за користування кредитом нараховуються відсотки на суму залишку заборгованості по кредиту.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, наданий банком не містить інформації про порядок нарахування та погашення заборгованості, а тому в суду немає можливості перевірити правильність нарахування заборгованості.

Відповідно до п. 2.1.1.3.4. Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, який міститься на офіційному сайті Приватбанку https://privatbank.ua/terms, встановлено, що кошти, отримані від Клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, насамперед, направляються для погашення: - прострочених процентів за користування кредитом, далі - простроченої до повернення суми кредиту (тіла кредиту), далі - процентів до сплати по кредиту, далі - тіла кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно п. 2.1.1.2.12. Цього Договору, далі - пені згідно п. 2.1.1.8.1. цього Договору.

Таким чином, суд вбачає порушення банком порядком нарахування заборгованості по кредиту, оскільки відповідач погасив кредит в повному обсязі, так як тіло кредиту погашається в останню чергу, а тому заборгованість по відсотках, простроченому тілу та пені нараховується лише залишок боргу.

Щодо нарахувань за простроченим тілом кредиту, то із системного аналізу положень Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та ч.1 ст.1054 ЦК України вбачається, що за своєю суттю прострочене тіло кредиту, на яке вказує позивач у своїй позовній заяві, фактично, зокрема, є й завуальованими відсотками за користування кредитними коштами, адже до нього входить і плата за користування кредитом, а не, власне, лише надані позичальнику в користування кошти.

Безпідставно нараховуючи проценти на заборгованість по тілу кредиту банк незаконно збільшував суму заборгованості та нараховував проценти на проценти у збільшеному розмірі, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором станом на 21.07.2019 року та виписки по рахунку, на дату звернення позивача з даним позовом відповідач повернув позикодавцеві суму коштів, яка перевищує суму позики.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Виходячи з положень вищезазначеної статті, отримана відповідачем від АТ КБ «Приватбанк» позика на момент звернення позивача до суду повернута.

Наведене є підставою для відмови у задоволенні позову з огляду на те, що позивачем не було виконано свого обов`язку із доказування обґрунтованості і правомірності його вимог.

Встановлені під час судового розгляду та наведені вище обставини, відсутність належних та допустимих доказів в обґрунтування розміру нарахованих відсотків та пені, свідчить про те, що обставини наведені позивачем АТ КБ «ПриватБанк» у позовній заяві не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що позивачем не доведено (не надано належних та допустимих доказів) позовних вимог, про відсутність підстав для задоволення позову, у зв`язку з його не обґрунтованість та не доведеністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 256, 257, 264, 267, 525, 526, 530, 626, 634, 638, 639, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, 76,77, 81, 82, 178, 263, 279, 280-289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 21 вересня 2020 року.

Суддя О.О. Лобарчук