Дата документу 22.09.2020
Провадження № 2-зз/334/10/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря Манюхіна О.О. за участю адвокатів Мосіної О.В., Мелешко Л.П., представника районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району Кіпи О.В., ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про зняття арешту з майна по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Запорізької міської ради, третя особа друга Запорізька державна нотаріальна контора, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання розпоряджень голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради незаконними, визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння недійсними, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, про визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання від ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20.07.2016 року по цивільній справі 334/10409/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Запорізької міської ради, третя особа друга Запорізька державна нотаріальна контора, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання розпоряджень голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради незаконними, визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння недійсними, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

У клопотанні зазначено, що 01.07.2019 р. Ленінський районний суд м.Запоріжжя ухвалив рішення по цивільній справі № 334/10409/14-ц, яким відмовив ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на житло та задовольнив, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Запорізької міської ради, Другої Запорізької державної нотконтори, районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання розпоряджень голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради незаконними, визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння недійсними, визнання заповіту частково недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом частково недійсним, про скасування реєстрації, визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.05.2020 року, рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2019 року залишено без змін. Отже, рішення набрало законної сили.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20.07.2016 року у якості забезпечення позову був накладений арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 .

На даний час, для реалізації свого права як співвласника домоволодіння, заявнику необхідно зняти вищезазначений арешт на вказане домоволодіння, оскільки йому потрібно привести усі документи у відповідність та укласти договори з комунальними службами. З цих підстав, він змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні представники ОСОБА_2 підтримали клопотання та просили суд його задовольнити, оскільки у суду є усі підстави для його задоволення.

ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання та просила суд відмовити його задоволенні, оскільки на її думку, заявник лише бажає продати будинок, а обґрунтування його клопотання є таким, що не відповідає дійсності.

В свою чергу, ОСОБА_1 просила суд зупинити розгляд клопотання щодо зняття арешту, оскільки нею та ОСОБА_3 були подані касаційні скарги до Верховного суду України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки сторін, суд дійшов наступного висновку:

За умовами ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду ухваленій 14 серпня 2019 року у справі №521/8746/18, зазначено, що забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається із матеріалів справи вищевказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Запорізької міської ради, третя особа друга Запорізька державна нотаріальна контора, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання розпоряджень голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради незаконними, визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння недійсними, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, про визнання права власності в порядку спадкування за законом розглянута з ухваленням рішення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.05.2020 року, рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2019 року залишено без змін. Отже, рішення набрало законної сили.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд пересвідчився в тому, що не існує реальної загрози у звільненні майна з-під арешту.

Суд не брав до уваги клопотання ОСОБА_1 щодо зупинення розгляду клопотання щодо скасування арешту на майно, оскільки доводи, якими обґрунтовувала ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Дійсно, до клопотання ОСОБА_1 долучено конверт з штампом Верховного суду України, проте невідомо чи відкрите Касаційне провадження за даною справою. Дана цивільна справа перебуває в архіві Ленінського районного суду м.Запоріжжя. Листів щодо витребування справи до суду не надходило.

Посилання ОСОБА_1 про надання їй строку для усунення недоліків касаційної скарги не були взяті до уваги, оскільки дане не було підтверджено стороною.

Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на даний час відпала потреба у продовженні дії вжитих судом заходів забезпечення позову,а тому клопотання ОСОБА_2 слід задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, звільнивши з під арешту нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 158 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про зняття арешту з майна по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Запорізької міської ради, третя особа друга Запорізька державна нотаріальна контора, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання розпоряджень голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради незаконними, визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння недійсними, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом частково недійсними, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, звільнивши з-під арешту нерухоме майно, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20.07.2016 року по цивільній справі 334/10409/14-ц.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.Ю.Козлова