Дата документу 02.03.2020
Справа № 501/577/20
УХВАЛА

02 березня 2020 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 175-177, 185-187 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК) по цивільній справі за

позовом

1 ОСОБА_1

2 ОСОБА_2

до

відповідачів:

1 ОСОБА_3

2 Компанії Fecebook Inc

предмет та підстави позову: про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної репутації

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , Компанії Fecebook Inc про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної репутації.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Як роз`яснено п.12 постанови Пленуму Верховною Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Однак, позивачами до позовної заяви не визначено власника веб-сайта, на якому розміщувалися інформаційні матеріали про позивача та/або відомостей неможливості отримання даної інформації.

Також, позивачем не додано доказів розповсюдження інформації, оскільки роздруківки сторінки з мережі Інтернет не підтверджені іншими засобами доказування (не визнані іншою стороною, не підтверджені висновками спеціальних експертиз, записом відповідних файлів на оптичний диск), тому не доводять факт розміщення відповідної інформації, а головне - особу, що таку інформацію розмістила (порушника).

Крім того, позовна заява не містить доказів негативного впливу інформації, яку позивач просить визнати недостовірною, на честь та ділову репутацію позивача.

Крім того, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку що позов поданий без дотримання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подачу позовної заяви немайнового характеру позивач повинен сплатити 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме з 01.01.2020 року - 840,80 грн.

Дана позовна заява складається з двох вимог немайнового характеру (визнати недостовірної інформацію та зобов`язати стростувати інформацію), тобто за кожну вимогу немайнового характеру повинно бути сплачено судовий збір, у розмірі 1681,60 грн. (840,80х2).

До позову надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.

Отже, позивачу необхіднодоплатити судовий збір за іншу вимоги немайнового характеру у розмірі 840,80 грн.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Компанії Fecebook Inc про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної репутації залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків терміном, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко