РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року

м. Рівне

Справа № 570/2405/18

Провадження № 22-ц/4815/420/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Бондаренко Н.В.

секретар судового засідання:Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Провідна",

відповідач: ОСОБА_1 ,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Провідна" - адвоката Лукашенко М.П. на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2019 року, ухвалене в складі судді Кушнір Н.В., повний текст рішення складено 02 січня 2020 року у справі № 570/2405/18,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК Провідна»), звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним частини договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0096071 від 08 серпня 2017 року.

Позовна заява мотивована тим, що 05 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» із повідомлення про настання події (страхового випадку), а саме дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка відбулася 03 лютого 2018 року за участю транспортного засобу «Шкода Октавія», д.р.н. НОМЕР_1 під його керуванням, транспортного засобу «Ореl», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , та транспортного засобу «Ніссан», д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 . Разом із вказаним повідомленням ОСОБА_2 надав заповнений бланк полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 серпня 2017 року № АМ/0096071 (далі - поліс), яким забезпечено транспортний засіб «Шкода Октавія», д.р.н. НОМЕР_1 , і який укладений із ПАТ «СК «Провідна».

У пояснювальній записці страхового агенту по договору № 50106/1809/15 від 02 квітня 2015 року ОСОБА_6 зазначено, що вона допустила помилку в даті закінчення строку дії полісу № АМ/0096071. При виявленні помилки вона звернулась до ОСОБА_1 , який повідомив, що забезпечений автомобіль продав, а поліс залишився в салоні автомобіля. При цьому ОСОБА_1 повідомив, що попереджував покупця, що поліс діє два місяці.

Таким чином, на час вчинення ДТП поліс був недійсним.

Із урахуванням наведеного, позивач просив суд визнати недійсним частину договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0096071 від 08 серпня 2017 року в період з 08 жовтня 2017 року по 07 жовтня 2018 року; визнати дійсним договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0096071 від 08 серпня 2017 року в період з 08 серпня 2017 року по 07 жовтня 2017 року.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2019 року в позові відмовлено.

При прийнятті рішення суд виходив з того, що позов страхової компанії заявлений безпідставно. Позивачем не надано суду будь яких належних та допустимих доказів щодо наявності помилки на момент вчинення спірного правочину.

Не погодившись з означеним рішенням суду, позивач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Рівненського районного суду від 28 грудня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Покликається на те, що суд не врахував заяву відповідача, якою він підтвердив факт укладення полісу строком на два місяці.

Не погоджується з висновком суду, що за дії представника страхової компанії позивач чи треті особи не можуть нести відповідальність.

Окрім того, зазначає, що судом двічі було призначено слухання справи в режимі відеоконференці, які не відбулися, що на переконання скаржника слугувало причиною помилкового та неправосудного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Убачається, що 08 серпня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_1 укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АМ/0096071, в результаті чого у період з 08 серпня 2017 року по 07 жовтня 2018 року забезпеченим транспортним засобом став автомобіль «Шкода Октавія», д.р.н. НОМЕР_1 . Страховий платіж у розмірі 121,50 грн. сплачений відповідачем 08 серпня 2017 року, про що свідчить запис у Полісі.

05 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із повідомленням про настання ДТП. В повідомленні ОСОБА_2 вказав, що 03 лютого 2018 року о 11 годині 10 хвилин у м.Києві на Харківській площі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Шкода Октавія», д.р.н. НОМЕР_1 під його керуванням, транспортного засобу «Ореl», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , та транспортного засобу «Ніссан», д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 В результаті вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Проведеною службовою перевіркою Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» встановлено, що Поліс №АМ/0096071 оформлений з помилкою в даті закінчення строку його дії. Замість правильного «по 07 жовтня 2017 року» помилково вказано «по 07 жовтня 2018 року».

З метою виправлення помилки в полісі позивачем направлено відповідачу та третій особі відповідні листи, в яких пропонувалось з`явитись до офісу ПрАТ «СК «Провідна» для отримання належним чином оформленого договору страхування, які залишилися без відповідного реагування.

Згідно пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Порядок укладення і початок дії договору страхування визначено у статті 18 Закону України «Про страхування», в частині третій якої зазначено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Аналогічні положення містяться й у статті 981 ЦК України.

Відповідно до статті 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страховий платіж сплачений.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - и третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом, а саме, якщо 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) об`єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом.

Наведене узгоджується зі статтею 29 Закону України "Про страхування".

Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (ст.229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину.

Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов`язань, які виникли з правочину, і не пов`язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до п. 2.1.3 Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого розпорядження Державної комісії з регулювання ринківфінансових послуг України 27.10.2011 № 673 при укладанні внутрішнього договору страхування страховик зобов`язаний заповнювати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до порядку заповнення поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який встановлюється МТСБУ.

Інструкцією про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29 серпня 2011 року № 558 та протоколом Президії МТСБУ від 01 вересня 2011 року передбачено, що в розділі «3. Строк дії» бланку полісу прописом заносяться відомості - години, хвилини, день, місяць, рік початку та день, місяць, рік закінчення дії полісу.

Відповідно до статті 11 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів cтраховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Пунктами 3.1 - 3.2 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 09.07.2010 р. № 566 Положення передбачено, що інформація, яка надається постачальниками інформації до бази даних МТСБУ - Моторного (транспортного) страхового бюро України, повинна бути достовірною, без помилок та перекручень і забезпечувати однозначне тлумачення її користувачами, а також можливість однозначної ідентифікації необхідних відомостей.

Згідно пункту 3.3 положення обов`язкові дані, що надають страховики - члени МТСБУ, визначаються у додатку 1 до Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, має вказуватися строк дії договору.

Матеріалами справи встановлено, що страховик ПрАТ СК "Провідна" надав відомості до МТСБУ щодо строку дії договору, а саме з 00 год. 08 серпня 2017 року до 07 жовтня 2018 року включно, згідно відомостей МТСБУ поліс АМ96071 діяв станом на 03 лютого 2018 року, що вбачається з витягу.

Страховий агент не був позбавлений права перевірити інформацію внесену ним до полісу, а тому у випадку внесення недостовірної інформації в договір, страховик самостійно несе ризик негативних наслідків, які можуть настати після укладення страхового договору.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АМ/0096071 відповідає усім вище викладеним вимогам, які визначені обов`язковими для даного виду договору Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування" з урахуванням особливостей визначених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Строк дії полісу встановлено пунктом 3 - з 00-00 год. 08 серпня 2017 року до 07 жовтня 2018 року включно, відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про страхування", статті 983 ЦК України і є однією з істотних умов, яку повинен містити договір страхування.

Позивачем необґрунтовано та не доведено наявність істотної помилки на момент вчинення спірного правочину, та як згідно відомостей з МТСБУ - поліс серії АМ/0096071 є діючим станом на 03 лютого 2018 року.

Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Окрім того, не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що ОСОБА_1 було відомо, що строк дії полісу становить 2 місяці, оскільки матеріали справи не містять належних доказів вручення листа ПрАТ «СК «Провідна», зокрема квитанції або касового чеку, в якому було зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність правових підстав для задоволення даного позову, оскільки при розгляді даного спору не встановлено наявності фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання оспорюваного правочину недійсним.

Колегія суддів не приймає як належне, твердження скаржника щодо прийняття судом першої інстанції неправосудного рішення через неможливість проведення відеоконференції, оскільки сторони користуються процесуальними правами на власний розсуд, позивач не був позбавлений права прибути в судове засідання для доведення своєї правової позиції. Разом з тим, неодноразово заявляючи клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заявник повинен пам`ятати про ризики технічної неможливості, переривання зв`язку тощо.

Посилання заявника на те, що суд першої інстанції не врахував заяву ОСОБА_1 від 26 березня 2019 року також є безпідставними, оскільки вона не є заявою в розумінні ст. 206 ЦПК України.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Провідна" - адвоката Лукашенко М.П. залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 травня 2020 року.

Головуючий :

Судді :