ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року м. Чернівці

справа № 717/1567/19

провадження №22-ц/822/494/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.

секретар Ковальчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Туржанського В.В.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». При призначенні пенсії, позивача було проінформовано про наслідки неповідомлення органу Пенсійного фонду про працевлаштування.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні звірки баз даних з управлінням персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж, було встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України управління Національної академії внутрішніх справ від 12 грудня 2018 року о/с було поновлено на службі з 07 листопада 2015 року на виконання рішення Верховного Суду України від 5 грудня 2018 року, справа №824/61/16-а.

Таким чином, відповідач, не повідомивши орган Пенсійного фонду про працевлаштування, порушив вимоги ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», у зв`язку з чим виникла переплата пенсії з 15 лютого 2016 року по 30 квітня 2019 року в розмірі 227254,04 грн., яка є безпосереднім збитком держави.

Посилаючись на вказані обставин, просив суд стягнути з відповідача суму надміру виплаченої пенсії в розмірі 227254,04 грн., а також понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач не міг виконати обов`язок, визначений ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» щодо повідомлення органу Пенсійного фонду про працевлаштування, оскільки про поновлення на роботі йому стало відомо 21 січня 2019 року, а тому відсутня недобросовісність з його боку, що є підставою для повернення виплаченої пенсії.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дане рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Фактичні обставини справи встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ згідно з наказом №64 ДСК від 23 липня 2004 року, з 16 травня 2014 року працював на посаді інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів Національної академії внутрішніх справ.

Наказом Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №178 о/с „По особовому складу капітана міліції ОСОБА_1 (М-210820) інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів з 06 листопада 2015 року звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів).

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року у справі №824/61/16-а, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним і скасовано наказ Національної академії внутрішніх справ №178 о/с від 06 листопада 2015 року та поновлено ОСОБА_1 на посаді. Стягнуто з Національної академії внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 11635 гривень 48 копійок.

З 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та надбавку на утриманця віком до 18 років.

Наказом Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України від 26 грудня 2018 року №243 о/с „По особовому складу капітана міліції ОСОБА_1 (М-210820) інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів звільнено 26 грудня 2018 року зі служби у відставку (зі зняттям з військового обліку) за пунктом 65 "б" (через хворобу).

Наказом від 12 грудня 2018 року №231 о/с Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_2 .П. не було повторно прийнято на військову службу, а на виконання рішення суду в справі №824/61/16-а ОСОБА_1 було поновлено на посаді інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів, оскільки звільнення ОСОБА_1 судом було визнано протиправним.

Наказом від 12 грудня 2018 року №231 о/с „По особовому складу ОСОБА_1 поновлено на посаді інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів Національною академією внутрішніх справ, а наказом від 26 грудня 2018 року №243 звільнено зі служби у відставку (зі зняттям з військового обліку) за пунктом 65 "б" (через хворобу).

ОСОБА_1 є інвалідом першої групи, має значну залежність від інших осіб у виконанні життєво-важливих соціально-побутових функцій і часткову нездатність до виконання окремих елементів самообслуговування.

Вказані обставини встановлені рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року, по справі №160/3951/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди. Вказане рішення суду набрало законної сили.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Статтею 46 Конституції України гарантується право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Відповідно до ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України № 6-4 від 21.03.2003 року, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2016 року перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та надбавку на утриманця віком до 18 років.

Наказом від 12 грудня 2018 року №231 о/с „По особовому складу ОСОБА_1 поновлено на посаді інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-криміналістичних підрозділів Національною академією внутрішніх справ, а наказом від 26 грудня 2018 року №243 звільнено зі служби у відставку (зі зняттям з військового обліку) за пунктом 65 "б" (через хворобу).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту допущення відповідачем зловживань, які є підставою для стягнення надміру виплаченої пенсії.

Судом першої інстанції вірно враховано, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року, справа №160/3951/19, визнано незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по припиненню виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 травня 2019 року та виплати надбавки на утриманця - неповнолітню дитину до 18 років, з 01 березня 2019 року. Рішення набрало законної сили.

Під час розгляду вказаної адміністративної справи, судом встановлено, що наказом від 12 грудня 2018 року №231 о/с Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_1 не було повторно прийнято на військову службу, а на виконання рішення Верховного Суду від 05 грудня 2018 року в справі №824/61/16-а позивача було поновлено на посаді інспектора відділення забезпечення навчального процесу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно- криміналістичних підрозділів, оскільки звільнення ОСОБА_1 судом було визнано протиправним. Тобто, під час розгляду вказаної справи суд дійшов висновку, що фактично з моменту звільнення з 07 листопада 2015 року і до 12 грудня 2018 року (видання наказу про поновлення на роботі), позивач не здійснював функцій працівника та не виконував обов`язків на службі в ОВС з незалежних від нього обставин, а тому не підпадає під визначення осіб, перелік яких міститься в статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, судом першої інстанції встановлено відсутність обов`язкової складової, за наявності якої відповідно до вимог статті 1215 ЦК України та статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії, а саме недобросовісності, зловживань з боку відповідача щодо неповідомлення органу Пенсійного фонду про працевлаштування, так як фактичного такого не відбулось.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 05 вересня 2017 року у справі "Фабіан проти Угорщини" (заява № 78117/13) (Fabian v. Hungary) параграфи 74 - 82, 84, зазначив, що у вирішенні "справи стосовно зменшення, зупинення чи припинення соціальної пенсії" мають значення: ступінь втрати пільг; чи був елемент вибору; та ступінь втрати засобів для існування.

Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова від 05.02.2018 року в справі № 556/1231/17).

Отже, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту недобросовісного отримання відповідачем пенсійних виплат за вказаний в позові період.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 10 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 15 травня 2020 року.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: А.І. Владичан

І.Б. Перепелюк