Справа № 453/654/14-ц
№ провадження 6/453/19/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Брони А.Л.,

при секретарі судового засідання Павкевич Н.Я.,

без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сколе Львівської області заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

встановив:

27 серпня 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України.

Заяву мотивує тим, що ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 12.05.2014 року його було обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за постановою № 073891, виданої 26.06.2013 року ІДПС РДПС ДАІ при ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області.

Вказує, що прямуючи за кордон, рішенням №2 від 26.08.2020 року йому було відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України на підставі пункту 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», згідно якої право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено в тому числі коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

26.08.2020 року заявник звернувся до Сколівського районного відділу державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), щодо отримання інформації з приводу обмеження його у виїзді за кордон, на що отримав відповідь, з якої стало відомо про те, що 02.10.2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент вчинення), так як у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

На підставі наведеного та враховуючи те, що постанова, яка стала підставою для звернення державного виконавця із даним клопотанням про обмеження конституційних прав боржника повернуто стягувачу, а виконавче провадження закінчено, просить суд задовольнити його заяву та скасувати тимчасове обмеження, накладене судовим рішенням.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, але попередньо подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та просить суд задовольнити його заяву.

Сколівський РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) явку представника в судове засідання не забезпечив, але попередньо начальником відділу Баб`як Л. подано клопотання про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає зазначену заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На виконанні у Сколівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувала постанова про адміністративне правопорушення №073891, видана 26.06.2013 року ІДПС РДПС ДАІ при ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області про стягнення з ОСОБА_1 у користь держави 850 грн. штрафу.

12.05.2014 року Сколівським районним судом Львівської області у межах вказаного вище виконавчого провадження винесено ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, жителю АДРЕСА_1 до виконання ним зобов`язань за постановою № 073891, виданої 26.06.2013 року ІДПС РДПС ДАІ при ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області.

З листа начальника Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) вбачається, що на виконанні перебувала постанова №073891, видана 26.06.2013 року ВДАІ про стягнення штрафу в розмірі 850 грн. на користь держави. 02.10.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Як зазначено в ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Враховуючи вище наведене, суд вважає що підстави у тимчасовій забороні у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , відпали.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, жителю с. Завадка Сколівського району Львівської області, встановлене згідно ухвали Сколівського районного суду Львівської області від 12.05.2014 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя