Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридні О.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу №221/5661/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 .

В будинку з 1998 року ОСОБА_2 не проживає, своїх речей в будинку немає. Через реєстрацію відповідача у належному їй будинку вона не має можливості оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за кількістю зареєстрованих в будинку осіб, у зв`язку з чим просила визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 03.09.2020 року у даній справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подавала.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

У судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, на позові наполягає.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили, відзив не надали, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.08.2020 року ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 42,9 м.кв., що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №221285030 від 22.08.2020 року.

З копії домової книги вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована проживаючою у вищевказаному будинку.

Відповідно до акту від 28.08.2020 року, складеного за участю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідач зареєстрована, але не мешкає в будинку АДРЕСА_1 з 1998 року.

Згідно ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, особистих речей в будинку немає, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

На стягнення позовних вимог позивач не наполягає.

На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 263-265, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Мохов