Справа №519/1025/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

30.04.20 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення винесеного Южним міським судом Одеської області від 21.07.2016 №519/431/16-ц відповідач сплачує на утримання дитини ОСОБА_3 1/6 частину свого заробітку. Позивач зазначає, що на час ухвалення рішення у відповідача на утриманні була ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 виповнилося 23 роки, в зв`язку з чим позивач звертається до суду з позовом про визначення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 у 1/4 частини заробітку відповідача.

05.02.2020 до суду надійшов відзив на позову заяву від відповідача, згідно якого позивач позов не визнає, просить у його задоволенні відмовити, вимоги позивача, являються безпідставними та необґрунтованими, суду не надано необхідних належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові. Зазначив, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 21.07.2016 стягнено аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки від його доходу. При цьому єдиною підставою для збільшення аліментів ОСОБА_1 вважає те, що на час ухвалення рішення на утриманні ОСОБА_2 була ще повнолітня дитина ОСОБА_4 , який продовжує навчатися. На теперішній час ОСОБА_4 не навчається, йому більше 23-х років, в зв`язку з чим є підстави для стягнення аліментів. ОСОБА_4 є інвалідом другої групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково, що підтверджується доданими до відзиву документами. ОСОБА_2 , відповідач по справі, фактично є його єдиним джерелом доходу, так як пенсія по інвалідності є мізерна, мати ОСОБА_6 отримує невелику заробітну плату, а вартість лише одних ліків на місяць складає 4675,70 грн. Крім того до кола утриманців ОСОБА_2 входять його батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є пенсіонерами, що підтверджується відповідними документами які додаються до відзиву. В зв`язку з постійним зростанням вартості комунальних тарифів, ліків та продуктів харчування, частину доходу ОСОБА_2 віддає батькам для підтримки їх матеріального стану, що також позначається на його матеріальному становищі. Крім того, в зв`язку з відсутністю власного житла в м.Южне Одеської області ОСОБА_2 винаймає квартиру, що призводить до додаткових фінансових втрат. Через відсутність житла був укладений договір на участь в будівельному кооперативі для будівництва житла, за яким додатково на місяць ОСОБА_2 вимушений сплачувати 10000 грн. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів визначені статтею 182 СК України. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті). ЗУ "Про Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум, для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн. Відповідно до довідки з ДП «МТП «Южний» в середньому щомісячно відповідач сплачує аліменти в розмірі 5137,46 грн., що перевищує рекомендований розмір аліментів більш ніж в два рази.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 05.11.2018 позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для виправлення недоліків.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 30.09.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засіданні не з`явився, надавши заяву, згідно якої просить справу слухати у його відсутність, позов не визнає в повному обсязі, просить в його задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 21.07.2016 стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму до його повноліття.

Позивач зазначає, що на час ухвалення рішення у відповідача на утриманні була ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 виповнилося 23 роки тат він досяг повноліття, в зв`язку з чим позивач звертається до суду з позовом про визначення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.

Однак з таким твердженням суд погодитись не може, так як на час ухвалення рішення судом 21.07.2016 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже був повнолітнім. ОСОБА_4 є інвалідом другої групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково, що підтверджується довідкою Суворовської міжрайонної медико - соціальної експертної комісії серії 12 ААБ від 06.11.2019.

До кола утриманців ОСОБА_2 входять його батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є пенсіонерами, що підтверджується відповідними копіями пенсійних посвідчень які містяться в матеріалах справи.

Також відповідачем надано суду копії документів, підтверджуючі придбання регулярне придбання ліків для сина ОСОБА_4 та копія договору купівлі - продажу майнових прав на квартиру №Ю4В3 .4.72 від 08.10.2018 з визначеним графіком сплати пайового внеску по 10000 грн. щомісячно до 25.09.2021.

В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Крім того суд звертає увагу, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 21.07.2016 вже був визначений розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 1/6 частина заробітку (доходу) відповідача та враховуючи вимоги ст.192 СК України розмір аліментів визначений рішенням суду може бути тільки зменшено або збільшено.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30%).

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року за№ 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну матеріального стану - у відповідача в бік покращення, а у позивача - в бік погіршення. Покликання на зміну законодавства в частині збільшення визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину само по собі не може свідчити про зміну матеріального стану платника чи одержувача аліментів та не є підставою для зміни розміру аліментів.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів визначені статтею 182 СК України.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

ЗУ "Про Державний бюджет на 2020 рік" прожитковий мінімум, для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2218 грн, з 1 липня - 2318 грн, з 1 грудня - 2395 грн.

Відповідно до довідки з ДП «МТП «Южний» в середньому щомісячно відповідач сплачує аліменти в розмірі 5137,46 грн., що перевищує рекомендований розмір аліментів.

Оскільки, позивачем не доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились сімейне становище та матеріальний стан платника або одержувача аліментів, виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті позивача, відповідача чи їх неповнолітніх дітей, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 141, 265, 268, ЦПК України, ст. 182, 191 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська