справа №619/1072/20
провадження №6/619/101/20
Ухвала
21 вересня 2020 року
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М.,
ім`я (найменування) сторін:
стягувач: ОСОБА_2 ,
Питання, що вирішується ухвалою.
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить замінити стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні по виконанню рішення Дергачівського районного суду Харківської області у справі №619/1072/20 на його правонаступника ОСОБА_1 , посилаючись на те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28 травня 2020 року у справі №619/1072/20 позовні вимоги ОСОБА_2 (надалі-«Первісний кредитор») задоволено повністю. Первісний кредитор отримав виконавчий лист від 28 травня 2020 року на примусове виконання рішення. Між первісним кредитором та ОСОБА_1 (надалі-«Новий кредитор») 10 серпня 2020 року було укладено договір відступлення права вимоги (надалі-«Договір відступлення»). Первісний кредитор згідно акту приймання-передачі документів від 10 серпня 2020 року передав новому кредитору документи, які засвідчують права за договором відступлення. За умовами договору відступлення первісний кредитор набуває всіх прав кредитора за всіма відступленими правами, вказаними у цьому договорі відступлення. Новим кредитором боржнику та первісному кредитору було направлено копію цієї заяви про заміну сторони в зобов`язанні на його правонаступника зі всіма додатками до нього, в тому числі-повідомлення від 27.12.2019 про укладення між попереднім позивачем та правонаступником позивача договору про відступлення права вимоги від 10 серпня 2020 року.
У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надавши клопотання про розгляд заяви без його участі, заяву підтримує.
У судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися, що підтверджується копією реєстру суду на відправлення рекомендованої пошти від 15.09.2020 та даними відстеження відправлення Укрпошти.
Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Дослідивши заяву з доданими матеріалами, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних мотивів.
10.08.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги повернення боргу ОСОБА_3 в розмірі 9750,00дол. США, сплати 3% річних в розмірі 681,16 доларів США згідно рішення Дрегачівського районного суду Харківської області від 28.05.2020 у справі №619/1072/20.
Як вбачається з акту приймання-передачі документів від 10.08.2020 відповідно до п. 3.1. договору про відступлення права вимоги від 10.08.2020, ОСОБА_1 передає, а ОСОБА_2 приймає: боргову розписку від 15 квітня 2016 року.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
ОСОБА_1 було відправлено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 копії повідомлення про заміну кредитора від 10.08.2020, копії заяви про заміну сторони в зобов`язанні від 08.09.2020, копія договору про відступлення права вимоги від 10.08.2020, копію акту приймання-передачі документів від 10.08.2020, копія листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується описом поштовими квитанціями та фіскальними чеками поштового відділення.
За умовами договору відступлення ОСОБА_1 набуває всіх прав кредитора за всіма відступленими правами, вказаними у цьому договорі відступлення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 статті 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.
Як передбачено ч. ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Отже, ОСОБА_1 набув усіх прав кредитора по відношенню до ОСОБА_3 , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.
Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).
Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд,
постановив:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. М. Нечипоренко