Справа № 646/7839/19
№ провадження 2/646/813/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.20 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шелест І.М., за участю секретаря Хілінського М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 19 липня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 722, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він уклав шлюб з відповідачем і від шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які за домовленістю між подружжям залишаться проживати з батьком. Спільне життя не склалося, в останні два роки між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення господарства. Також вони втратили почуття любові і поваги один до одного. З липня 2017 шлюбні відносини припинилися, сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення подружжя неможливе. Спору про поділ спільно нажитого майна не мають. Сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише формально, тому просив суд, розірвати шлюб із відповідачем.

Ухвалою судді від 02.12.2019 було відкрито загальне позовне провадження у справі про розірвання шлюбу.

13.12.2019 до суду надійшов відзив на позов про розірвання шлюбу, в якому відповідач просила зазначити її позицію, та пояснила, що позивач надав недостовірну інформацію про те, що шлюбні відносини фактично припинилися з липня 2017 року, але шлюбні відносини фактично продовжувалися до моменту, коли позивач покинув дружину та дітей влітку 2019 року. Позивач зраджував їй і з липня 2019 року переїхав жити до іншої жінки. Крім того, позивач вказав, що спору щодо поділу майна не має, але на даний час в провадженні суду знаходиться цивільна справа № 646/6415/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. До того ж, між подружжям відсутні домовленості щодо проживання їх дітей та просила покласти судові витрати по справі на позивача, як винного у розпаді сім`ї.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву в якій прохала слухати справу за її відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно з ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 липня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 722.(свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 10.07.2012).

Від шлюбу сторони мають двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

У позивача з відповідачем подружні відносини не склалися із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільне господарство не ведуть, з липня 2019 подружжя мешкає окремо, на примирення сторони не згодні, шлюб існує формально.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259-260, 264 -266, 269 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідн. НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідн. НОМЕР_5 ), зареєстрований 19 липня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 722.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 03.03.2020.

Суддя: І.М. Шелест