Справа № 490/129/20
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.05.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участі секретаря судового засідання - Рижньової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу №490/129/20 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.07.2016 року о 08.00 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ д.н. НОМЕР_1 на автодорозі Миколаїв-Баштанка зі сторони смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області здійснив наїзд на велосипед «Azymut» під керуванням ОСОБА_2 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження.

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29.03.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з приводу вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20.11.2017 року у справі 477/1090/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та МТСБУ пр. відшкодування майнової та моральної шкоди з позивача було стягнуто на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 94203,88 грн та моральну шкоду в сумі 4700 грн.

Позивач здійснив регламентну виплату потерпілому ОСОБА_2 завданої шкоди в сумі 98903,88 грн.

У зв`язку з цим, позивач просив в порядку регресу стягнути з відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, сплачене страхове відшкодування в сумі 98903,88 грн.

Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 18.02.2017 року; копію заяви ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування від 20.07.2017 року; копію довідки № 96684497 про дорожньо-транспортну пригоду; копію протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.07.2016 року зі схемою; копію вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29.03.2017 року у справі 477/2294/16-к; копію рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20.11.2017 року у справі № 477/1090/17; копію наказу МТСБУ від 12.01.2018 року; копію довідки МТСБУ № 1 від 12.01.2018 року; копію платіжного доручення № 386705 від 15.01.2018 року; витяг із ЦБД МТСБУ відносно транспортного засобу н.з. НОМЕР_1 ; копію претензії про відшкодування шкоди в порядку регресу вих. № 39881 від 26.07.2018 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 25.07.2016 року близько 08.00 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ д.н. НОМЕР_1 на автодорозі Миколаїв-Баштанка зі сторони смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області, здійснив наїзд на велосипед «Azymut» під керуванням ОСОБА_2 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була не застрахована.

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29.03.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з приводу вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20.11.2017 року у справі 477/1090/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та МТСБУ пр. відшкодування майнової та моральної шкоди з позивача було стягнуто на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 94203,88 грн та моральну шкоду в сумі 4700 грн.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У зв`язку з цим, суд вважає доведеними ті обставини, що відповідач ОСОБА_1 вчинив порожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої отримав тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_2 , та що на МТСБУ покладено обов`язок відшкодувати ОСОБА_2 , заподіяну винними діями учасника дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована.

Відповідно до довідки МТСБУ № 1 від 12 січня 2018 року сума, яка підлягала сплаті потерпілому ОСОБА_2 , визначена в розмірі 98903,88 грн.

На підставі вказаної довідки видано наказ МТСБУ від 12 січня 2018 року № 449 про відшкодування з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 98903,88 грн по страховій справі № 39881.

Платіжним дорученням № 386705 від 15 січня 2018 року МТСБУ перераховано АТ КБ «ПриватБанк» 98903,88 грн як виплата ОСОБА_2 по справі № 39881 (а.с.26-27).

Відповідач добровільно не відшкодував позивачу вказану суму страхового відшкодування.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані положеннями ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статі 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Аналогічні положення містяться в п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де зазначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

За таких обставин позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача належить стягнути в порядку регресу сплачену позивачем потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особі суму відшкодування, що становить 98903,88 грн.

Оскільки позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

На підставі ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 98903 (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот три) гривні 88 копійок в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (місцезнаходження: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154, ідентифікаційний код 21647131);

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складене 13.05.2020 року.

суддя: