Дата документу 11.03.2020 Справа № 323/2209/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/2209/19 Головуючий у 1 інстанції: Плечищева О.В. Провадження № 22-ц/807/1131/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А
11 березня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів: Гончар М.С.
Подліянової Г.С.
при секретарі: Путій Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Кредитної спілки «Актив» в особі голови правління Гардер Ірини Миколаївни на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, заінтересована особа: Кредитна спілка «Актив» на бездіяльність державного виконавця,
У липні 2019р. ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, яку в ході розгляду справи було уточнено.
З урахуванням уточнених вимог ОСОБА_1 просила: визнати бездіяльність ВДВС Оріхівського РУЮ щодо незняття арешту з належного їй нерухомого майна протиправною; зобов`язати Відділ державної виконавчої служби Оріхівського РУЮ в особі начальника відділу зняти арешт з нерухомого майна та вилучити запис про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - нежилого приміщення, загальною площею 77,2 м2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відмовлено, а також відмовлено у задоволенні заяви заінтересованої особи стягувача КС «Актив» про відшкодування за рахунок скаржниці витрат на правову допомогу.
Не погоджуючись частково із зазначеною ухвалою суду, КС «Актив» в особі голови правління Гардер І.М. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необгрунтованність в частині відмови у відшкодування судових витрат на правову допомогу, просить скасувати ухвалу суду в цій частині та стягнути з ОСОБА_1 на користь КС «Актив» витрати на правничу допомогу у сплаченій сумі 2 609,10 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Дубков А.В. зазначив, що у скаржника відсутнє право на відшкодування судових витрат, оскільки він є лише зацікавленою особою, до якої ніякі вимоги скаржником ОСОБА_1 не заявлялись.
У судове засідання з «явився представник апелянта адвокат Гардер О.Г., який підтримав апеляційну скаргу.
Інші учасники, будучи належним чином повідомлені про апеляційний розгляд справи, у судове засідання апеляційного суду 11 березня 2020р. не з`явились, що не перешкоджає у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційному розгляду справи.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення адвоката Гардера О.Г., перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в оскаржуваній частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлено, що на виконанні Оріхівського РВ ДВС ГУТЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження № 18990714 з примусового виконання виконавчого листа № 2-362 від 21.04.2010р., виданого Оріхівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Актив» боргу в сумі 308 809,92 грн., в межах якого було накладено обтяження № 11085858.
Вказане виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV зі змінами та доповненнями (далі Закон № 606-XIV), та виконавчий документ повернуто стягувачу.
Скаржник просила визнати неправомірними дії державного виконавця щодо не- зняття арешту із належного їй майна одночасно із закінченням виконавчого провадження.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд вказував, що повернення виконавчого документу стягувачу за підставами, визначеними п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», не породжує обов`язку для державного виконавця щодо зняття арешту з майна боржника.
Судове рішення у цій частині не оскарженого.
Відмовляючи у задоволенні заяви стягувача в особі КС «Актив» про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу, суд виходив із того, що ним не надано детального опису робіт, виконаних адвокатом.
Отже, межами апеляційного розгляду є лише правильність оскаржуваної ухвали в частині відмови у стягненні судових витрат зі скаржника ОСОБА_1 на користь КС «Актив».
Вирішуючи це питання, суд навів ретельний аналіз змісту правових норм, якими врегульовано це питання.
Так, найбільш докладно про види судових витрат, а також про розподіл цих витрат між сторонами говориться в главі 8 «Судові витрати» Цивільного процесуального кодексу.
У ЦПК України визначено види судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно з даними положеннями, адвокату, який представляє інтереси учасника справи, суд компенсує витрати, враховуючи гонорар, за умови, якщо він має договір про надання правової допомоги, в якому зазначені усі види послуг, які передбачено надати. Крім того, адвокат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення має подати до суду детальний опис наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а також докази цього.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У цій справі представником стягувача - КС «Актив», участь якого є обов`язковою при розгляді скарг на дії державного виконавця, є адвокат Гардер О.Г., який надавав правову допомогу у відповідності до укладеного договору № 021 від 08 грудня 2016р. ( а.с. 88-89).
Згідно з пп. «д», «є» п. 2.1 вказаного договору, адвокат Гардер О.Г. представляє у встановленому порядку інтереси кредитної спілки в суді, дає консультації, висновки, довідки з правих питань. При виконанні вказаних обов`зків адвокат у справі згідно з п.п. «а» п. 2.3 договору вправі збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази у судових справах.
Пунктом 4.1 договором № 021 щодо надання юридичних послуг узгоджено, що після завершення робот виконавець (адвокат) у триденний строк направляє замовнику (КС) екземпляр акту прийомки-здачі виконаних робіт, а спілка відповідно до п. 4.3 договору перераховує грошові кошти протягом п`яти діб з дати надання рахунку на юридичні послуги.
КС «Актив» надано до матеріалів справи Акт № 17 здачі-приймання виконаних робіт за надання юридичних послуг та правової допомоги адвокатом за вказаним договором № 021, у якому викладено опис наданих адвокатом послуг.
У п. 1 акту зазначено, що адвокатом проаналізовано документи, які надані КС «Актив» після отримання їх з Оріхівського районного суду Запорізької області по справі № 323/2209/19 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність ВДВС Оріхівського РУЮ, у яку як стягувача було залучено КС «Актив»; підготовлено письмові запити до ВДВС Енергодарського МУЮ щодо наявності виконавчого провадження за виконавчим лисом № 2-362, виданим 21.04.2010р. Оріхівським районним судом; отримано відповіді на запит; підготовлено запит до ВДВС Оріхівського РУЮ щодо наявності виконавчого провадження за цим же виконавчим листом; отримановідповіді на запит; здійснено пошук відомостей щодо боржника ОСОБА_1 по базам даних та реєстрам боржників; надано усну консультація щодо правовідносин по даній справі; обговорено правову позицію стягувача (5 год.); підготовка процесуальних документів по справі ( 6 год).
Сторони визначили договірну ціну виконаних робіт (гонорару адвоката), з урахуванням умов договору, з розрахунку 10 % від мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб за одну годину роботи. У вартість гонорару адвоката включено авансування представництва адвокатом заявника у Оріхівському районному суді у цій справі - участь у судових засіданнях, зокрема, у режимі відеоконференції.
Як вбачається з матеріалів справи, вони містять складені адвокатом ОСОБА_2 . запити та відповідні на них, докази здійснення пошуку за базами даних, а його участь у судових засіданнях підтверджено протоколами судових засідань.
Адвокатом ОСОБА_3 О.Г. було виставлено у відповідності до умов договору № 021 рахунок № 33 від 05.11.2019р. на оплату його послуг в сумі 2 609,10 грн., який було оплачено КС «Актив» 05.11.2019р., що підтверджується платіжним дорученням № 17 ( а.с. 91, 92).
Отже, колегія вважає, що всі необхідні докази на підтвердження надання правничої допомоги адвокатом ОСОБА_2 . Кредитній спілці «Актив» підтверджені матеріалами справи, а тому суд безпідставно вважав, що надані КС «Актив» документи не містять детального опису виконаної адвокатом роботи.
Що стосується заперечень боржника ОСОБА_1 , що за її рахунок можуть бути відшкодовані тільки судові витрати, понесені ВДВС Оріхівського РУЮ, а не стягувачем, то колегія вважає їх помилковими.
Дійсно стаття 452 ЦПК України унормовує, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного нотаріуса. якщо постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Проте, слід керуватись не лише вказаною нормою при розгляді скарг на дії виконавців, але й загальними положеннями розділу ЦПКУ щодо судових витрат, які більш
ретельно виписують цей порядок, зокрема, щодо витрат на правничу допомогу.
Статтею 141 ЦПК України врегульовано не лише питання розподілу судових витрат між сторонами у справі, як помилково вважає ОСОБА_1 .
Так, у частині 12 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені вимоги.
Отже, можливість відшкодування судових витрат у справі передбачена і для третьої особи, до якої можна прирівняти у скаргах на дії виконавців стягувача.
Враховуючи, що стягучав заперечував проти скарги ОСОБА_4 , за наслідками розгляду якої було відмовлено в її задоволенні, то судові витрати стягувача підлягають відшкодуванню за рахунок боржника, яким подано таку необґрунтовану скаргу.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду справи, колегія визнала обґрунтованими доводи апеляційної скарги, тому у відповідності до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала в оскаржуваній частині підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення апеляційним судом про задоволення заяви стягувача в особі КС «Актив» про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2609,10 грн. з ОСОБА_1 на його користь.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Актив» в особі голови правління Гардер Ірини Миколаївни задовольнити.
Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2020 року у цій справі скасувати в частині відмови в задоволенні заяви Кредитної спілки «Актив» про відшкодування витрат на юридичну допомогу за рахунок скаржника ОСОБА_5 Олени Андріївни.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Актив» витрати , пов`зані з правничою допомогою, в розмірі 2 609 (дві тисячі шістсот дев`ять) гривень 10 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 березня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.