Справа № 442/8695/19
Провадження № 2/442/334/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Хомика А.П.,

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

встановив:

01.09.2020 представник відповідача адвокат Бердар С.В. звернувся із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, надану у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та просить стягнути з позивача на користь відповідача 4 000 грн. В обґрунтування такої заяви вказує на те, що оскільки позивачем подано заяву про залишення позову без розгляду, то відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Розмір витрат встановлений умовами Договору про надання правничої допомоги №13/01 від 13.01.2020, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Форсеті».

02.09.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про долучення доказів, зокрема, Договору про надання правничої допомоги №13/01 від 13.01.2020, Акту про надання правничої допомоги №1/А від 01.09.2020, Рахунку №1 від 01.09.2020 та квитанції на суму 4000 грн.

Відповідачка в судовому засіданні просила задоволити заяву. Доповнила, що змушена була скористатись правовою допомогою, оскільки юридично необізнана, знаходиться у вкрай важкій ситуації через неправомірні дії відповідача.

Відповідач та його представники заперечили щодо вказаної заяви. Суду пояснили, що в позивачки не було підстав для звернення за професійною правничою допомогою, оскільки справи про розірвання шлюбу не є складними. Відповідачка уклала Договір з адвокатом при подачі нею зустрічного позову. ЇЇ представник не брав участі в судових засіданнях що стосувались розірвання шлюбу, справа по суті не розглядалась.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.

01.09.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом винесено ухвалу про залишення позову без розгляду за заявою позивача.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.6 ст.142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення такої ухвали, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При цьому, з огляду на зміст вказаної статті, на заявника покладається обов`язок довести фактичне понесення таких витрат, а також довести необґрунтованість дій позивача.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (ч.2 ст.44 ЦПК України).

В свою чергу процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони.

Як вбачається з роз`яснень в п.38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах », що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом, оскільки вважав, що його права та інтереси порушено.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст.55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Дана правова позиція зазначена у Постанові Верховного Суду № 148/312/16-ц від 26 вересня 2018 року.

При цьому, відповідачем не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Отже, відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч.9 ст.141 ЦПК України, що виключає собою право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки це нічим не підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача адвоката Бердар С.В. про стягнення витрат у цивільній справі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 137, 138, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 14.09.2020.

Суддя А.П. Хомик