Житомирський апеляційний суд
Категорія 43 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира, постановлену 10 січня 2020 року суддею Зосименком О.М. у м. Житомирі,

у справі № 295/18635/19 за матеріалами позовної заяви законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Житомирська міська рада, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, про визнання самочинного будівництва таким, що побудоване з порушенням Державних будівельних норм України, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2019 року законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , у якому просила: визнати самочинне будівництво ОСОБА_3 , а саме: прибудову «А3» до жилого будинку такою, що побудована з порушенням Державних будівельних норм України № 360-92** «Містобудування. Планування міських, сільських поселень» та Державних будівельних норм України № В.1.2-12-2008 «Будівництво в умовах ущільненої забудови». Вимоги безпеки»; зобов`язати останнього перенести стіни самочинно збудованої прибудови «А3» на визначену нормами відстань, 6 метрів. У разі неможливості здійснення такого перенесення шляхом перебудови, зобов`язати ОСОБА_4 знести самочинну будову «А3» за власні кошти.

Цього ж числа ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення даного позову. Обґрунтовувала її тим, що у неї є підстави вважати, що спірну прибудову відповідач передасть у власність третім особам і це у подальшому призведе до неможливості виконання рішення суду. Тому, просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 відчужувати прибудову до жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2020 року заява повернута ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Зазначила, що у заяві про забезпечення позову нею вказані відповідні обставини та надано докази (відеозапис з мобільного телефону) можливого відчуження відповідачем належного йому майна, а саме жилого будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Також послалася на помилковість висновків суду щодо необхідності зазначити зустрічне забезпечення позову та вказала на наявність інформаційної довідки від 05.02.2020 про належність відповідачеві на праві власності нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про повернення ОСОБА_2 заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, зокрема у ній: не наводиться конкретний предмет позову, зокрема про знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості або про зобов`язання здійснити перебудову такого об`єкта нерухомості, про відшкодування шкоди тощо; заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; до заяви не надано відомостей про власника прибудови до жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 ., а саме, що вказаний об`єкт нерухомості належить ОСОБА_3 .

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 151 ЦПК України встановлено зміст і форму заяви про забезпечення позову. Так, цією статтею передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано повернув її заявнику, що не перешкоджало ОСОБА_1 звернутись до суду повторно.

Отже підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Крім того, як вбачається з ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 20.02.2020 позовну заяву ОСОБА_1 за клопотанням представника позивача залишено без розгляду.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують. Помилкове посилання суду на повернення заяви про забезпечення позову у зв`язку із відсутністю у ній пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 04 березня 2020 року.