Справа №: 398/2091/18
провадження №: 2/398/658/20
УХВАЛА

Іменем України

"12" березня 2020 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Ніколаєва М.В.,

з участю секретаря судового засідання Безкоровайної А.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовною заявою Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2018 року у справі № 398/2091/18 задоволено позов управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів, та з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради стягнуто кошти на суму 15650,36 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

23.08.2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив переглянути заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2018 року у справі № 398/2091/18 за позовом управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів, скасувати його, та призначити справу до судового розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та призначено судове засідання для її розгляду.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 січня 2020 року заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2018 року у справі № 398/2091/18 за позовом Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів - скасовано та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 09 год. 00 хв. 13.02.2020 року.

Ухвалу суду від 14.01.2020 року представник позивача, а саме Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради, отримав 21.01.2020 року, що підтверджується копією реєстру кур`єрської доставки.

В судове засідання, яке було призначено на 13.02.2020 року представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, та завчасно - 27.01.2020 року, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив.

В судове засідання, яке було призначено на 12.03.2020 року представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, та завчасно - 14.02.2020 року, що підтверджується підписом у розписці про отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив.

На час скасування заочного рішення та призначення розгляду справи до розгляду закінчився строк дії довіреностей представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які долучено до матеріалів судової справи.

Таким чином, повноважний представник позивача два рази підряд не з`явився в судові засідання для розгляду справи, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності та не повідомив причини, що перешкоджають розгляду справи.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відсутність представника позивача в судових засіданнях, за відсутності заяви про проведення судового розгляду без його участі, позбавляє суд можливості здійснити розгляд справи.

Оцінюючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позивач зловживає своїми процесуальними правами.

На думку суду, саме приписи ст.ст. 44, 223, 257 ЦПК України перешкоджають позивачеві зловживати своїми процесуальними правами та штучно затягувати розгляд справи. Можливість неприбуття у судове засідання без поважних причин призводитиме до порушення законодавчо встановлених строків розгляду справ та матиме негативний вплив на ефективність судочинства.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач, тобто вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, у своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» від 15.07.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом було вжито достатніх заходів з метою сприяння позивачеві у ефективній реалізації ним права на справедливий суд. З огляду на системний характер неприбуття представника позивача до суду без існування для цього поважних причин, залишення позовної заяви без розгляду є пропорційним обмеженням, яке переслідує законну мету, не звужує та не зменшує доступ до правосуддя.

Крім того, суд зазначає, що будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді цивільної справи, дотримання процесуальних строків.

Водночас, систематичні неявки в судові засідання повноважного представників позивача відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України, незалучення ним іншого представника (в разі неможливості брати участь у справі одного з представників), неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 3 ст. 44, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1. ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач недобросовісно користується належними йому процесуальними правами, що сприяє зволіканню у розгляді справи.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 44, 223, 257, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 12 березня 2020 року.

Суддя М.В. Ніколаєв