Справа № 463/2979/18
Провадження № 2/444/72/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 68 000,00 грн. кредитної заборгованості.

В обґрунтування позову послався на те, що відповідно до укладеного договору № 10-06-07-0001_035/R35 від 07.06.2010 р. відповідач отримав кредит у розмірі 68 000,00 грн. Згідно п.п. 1.2, 1.3 Кредитного договору, кредитні кошти надавались на споживчі цілі зі сплатою 28% річних.

12.03.2012 року Галицьким районним судом м.Львова було постановлено ухвалу про затвердження мирової угоди.

Відповідно до п.11 Мирової угоди її кладення не припиняє зобов`язань за Кредитним договором та Договором поруки.

Відповідно до п.4 Мирової угоди - її виконання не звільняє відповідача від зобов`язань за Кредитним договором, в тому числі зі сплати відсотків та пені, нарахованих за час користування кредитом.

Стверджує, що кошти, які перераховувались Відповідачем в рамках Мирової угоди зараховувались позивачем в чорговості зазначеній в п. 7.5 Кредитного договору. Зазначає, що згідно розрахунку заборгованості, станом на 08.05.2018 року загальна сума ОСОБА_1 по кредитному договору №10-06-07-0001_035/R35 від 07.06.2010 року становить 86 767, 68 грн, з яких : 5 867,59 сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 8 394,67 грн сума простроченої заборгованості по відсотках; 25 977,87 грн пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам, комісії; 46 527,55 грн штраф за невиконання п.2.7 Кредитного договору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав повністю. Просить позов задоволити.

Окрім цього подав до суду клопотання, в якому зазначає наступне. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 22.06.2017 року №394-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантуввання вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.06.3017 року №2663 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1207 від16.05.2019 року «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Діамант» та делегування повноважень ліквідатора» вирішено продовжити строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Діамант» на один рік з 24.06.2019 до 23.09.2020 включно.

Також зазначає, що згідно договору про відступлення права вимоги від 26.06.2019 року № F42GL43543, укладеного між ПАТ «Діамант» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астра фінанс» до фінансової компанії перейшло право вимоги, що належало ПАТ «Діамант» на підставі кредитного договору № 10-06-07-0001_035/R35 від 07.06.2010 року, стосовно ОСОБА_2 . Просить залучити у справі правонаступника ПАТ «Діамантбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астра фінанс».

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак на адресу суду представник позивача подав до суду письмові пояснення по суті справи, у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Діамант» у повному обсязі з наступних підстав.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.03.2012р. було визнано мирову угоду, яка була підписана сторонами, по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Данмарбуд» про стягнення заборгованості. Стверджує, що відповідачем належно виконано умови мирової угоди, сплачено заборгованість за кредитом на умовах мирової угоди згідно затвердженого графіку. Також стверджує, що дане рішення залишено без змін Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.11.2014 року. Також зазначає, що вищевказаними рішеннями встановлено факт належного виконання ОСОБА_1 мирової угоди затвердженої ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.03.2012р. у справі 1304/713/2012; факт повного погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 10-06-07-0001 _035/R35 від 07.06.2010 року, а відтак такі обставини не підлягають повторному доказуванню. Вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 07 червня 2010 року між ПАТ «Діамантбанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астра фінанс», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 10-06-07-0001_035/R35.

Згідно з договором про відступлення права вимоги від 26.06.2019 року F42GL43543, укладеним між ПАТ «Діамантбанк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Астра фінанс» до фінансової компанії перейшло право вимоги, що належало ПАТ ПАТ «Діамантбанк» на підставі кредитного договору № 10-06-07-0001_035/R35 від 07.06.2010 року, стосовно боржника ОСОБА_1 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст. 55 ЦПК України уразі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін.

Ст. 526 ЦК України регламентує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.03.2012р. було визнано мирову угоду, яка була підписана сторонами, по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Данмарбуд» про стягнення заборгованості.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19.03.2014 року у справі №2/463/270/14 (463/521/13-ц) у справі позовом Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Данмарбуд» про стягнення заборгованості у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю вимог. Встановлено, що відповідачем належно виконано умови морової угоди, сплачено заборгованість за кредитом на умовах мирової угоди згідно затвердженого графіку, що не заперечив в судовому засіданні представник позивача.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.11.2014 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19.03.2014 року залишено без змін.

З вказаних рішень вбачається, що підставою для відмови у позові були встановлені обставини справи у рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 19.03.2014 року.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами по справі не доведено наявність заборгованості за відповідачем перед позивачем за кредитним договором № 10-06-07-0001_035/R35 від 07.06.2010 року за період 31.12.2014 року по 31.01.2015 року, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 4-5, 11, 13, 14, 55, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України,суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Астра фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мікула В. Є.