Провадження № 22-ц/801/561/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 рокуСправа № 127/34308/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Оніщука В. В.,

за участі секретаря судового засідання Куленко О. В., особи, яка подала апеля-ційну скаргу, відповідача ОСОБА_1 , його представника адвоката Глі-вінської С. Й., позивачки ОСОБА_2 , її представника адвоката Цвєткова О.В., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про визначення місця проживання дитини,

за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2020 року про забезпечення позову, постановлену у приміщенні суду у м. Вінниці за голо-вування судді Федчишена С. А.,

В С Т А Н О В И В:

З 11 грудня 2019 року у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2020 року заява позивачки ОСОБА_2 , її представника адвоката Цвєткова О. В. про забезпечення позову задоволена, заборонено до постановлення рішення у справі по суті спору відповідачу ОСОБА_1 та позивачці ОСОБА_2 самостійно, без погодження з другим з батьків змінювати адресу проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матірю у АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із постановленою судом першої інстанції ухвалою від 14 січня 2020 року про забезпечення позову, відповідач ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану ухвалу скасувати, у задоволенні клопо-тання позивачки про забезпечення позову відмовити. Скаржник вважає оскар-жувану ухвалу незаконною, постановленою за неповного зясування обставин справи, всупереч норм права, які регулюють питання забезпечення позову, че-рез що вона підлягає скасуванню.

Позивачка, її представник, представник третьої особи, яка не заявляє само-стійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької місь-кої ради не скористалися наданою ухвалою апеляційного суду від 10 лютого 2020 року можливістю подати письмово викладений відзив на апеляційну скар-гу Маліцького В. В. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання 11 березня 2020 року не зявився з невідомих причин, будь-яких заяв від нього суду не надходило. Указаний учасник справи завчас-но, в установленому порядку повідомлений про місце, день та час розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення повістки-повідомлення, додана до матеріалів справи, у звязку з чим апеляційний суд у відповідності до норм статті 372 ЦПК України визнав за можливе розглянути у справу по суті апеля-ційного оскарження у відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеля-ційну скаргу учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваної судової ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апе-ляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає цим вимогам, з висновками суду, покладеними в її основу, погодитися неможливо з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву позивачки та її представника з питання забезпечення позову, суд першої інстанції, зазначивши про наявність підстав для цього, вка-зав, що заявниками у заяві про забезпечення позову зазначені причини необхід-ності постановлення відповідної судової ухвали, судом перевірена аргументова-ність вимоги про забезпечення позову, враховано існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задово-лення позову.

З висновками суду, викладеними в обгрунтування задоволення заяви про за-безпечення позову, погодитися не можна, вони є помилковими, зробленими без урахування суті предмета позову та фактичних обставин, що мають місце у да-ній цивільній справі.

Отже судом встановлено та не оспорюється учасниками справи, що у прова-дженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна спра-ва № 127/34308/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визна-чення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на-родження, з матір`ю. У даній справі на задоволення клопотання позивачки та її представника ухвалою суду від 14 січня 2020 року забезпечений заявлений по-зов шляхом заборони до постановлення рішення у справі по суті спору батькам дівчинки самостійно, без погодження з другим з батьків змінювати адресу про-живання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на-родження, яка проживає з матірю у АДРЕСА_1 .

Оскаржуючи ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2020 року, відповідач ОСОБА_1 зазначає, що до вирішення справи загроз зміни місця проживання дитини наразі не існує, а в чому полягає загроза невиконання рішення суду у разі можливого забезпечення позову суд в ухвалі не вказав, що виключає законність оскаржуваної ухвали загалом. Крім цього не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо спір при цьому не вирішується суті. Суд також не мотивував, які саме права та законні інтереси малолітньої дитини він намагався ефективно захистити постановленням оскаржуваної ухва-ли. Через указану ухвалу відповідач позбавлений доступу до дитини, можли-вості спілкування з нею.

З доводами апеляційної скарги слід погодитися, оскільки вони є вмотивова-ними, обєктивними, належно обгрунтованими нормами матеріального і проце-суального права.

За змістом пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 ро-ку № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встанов-леним законом.

Відповідно до статті 149 чинного ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забез-печення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може іс-тотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті четвертому Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесу-ального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя ) з урахуванням до-казів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволен-ня позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, є такими, що спростовують висновки суду пер-шої інстанції, викладені в оскаржуваній судовій ухвалі. Визначальним у даному випадку є те, що дитина весь час проживає з матір`ю, справа розглядом по суті продовжується, суду не надано достовірних, належних та достатніх доказів на-магання батька дівчинки змінити її місце проживання до ухвалення судом оста-точного рішення у справі. Належить окремо зауважити, що судом жодним чи-ном не умотивовано, яким чином не забезпечення позову загрожує невиконан-ню можливого рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 . Дійно, обраний судом спосіб забезпечення позову наразі повністю співпадає із заявленою позовною вимогою, однак апеляційний суд не лише і виключно че-рез цю обставину вважає необхідним скасувати оскаржувану ухвалу. Остання у цій цивільній справі з огляду на наявні фактичні обставини узагалі є недоціль-ною за недоведеності необхідності застосування заявленого способу забезпе-чення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя суду першої інстанції не врахував вищенаведені обставини справи та вимоги закону, не пересвідчився у тому, чи невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, чи поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, не врахував відповідність виду забезпечення позову, який просила за-стосувати позивачка, позовним вимогам, та помилково дійшов висновку про на-явність підстав для забезпечення позову.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за резуль-татами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення пов-ністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або непра-вильне застосування норм матеріального права.

За викладених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді Вінницького міського суду Він-ницької області від 14 січня 2020 року про забезпечення позову - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 та її представника про забезпечення позову за вищенаведених підстав.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апе-ляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах апеля-ційного суду -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 за-доволити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2020 ро-ку про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця про-живання дитини скасувати.

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_2 , її представника адвоката Цвєткова Олексія Володимировича про забезпечення позову відмови-ти.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є ос-таточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 12 березня 2020 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. В. Оніщук