Справа № 953/3360/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05 березня 2020 року м.Харків

Суддя Київського районного суду м.Харкова Чередник В.Є., розглянувши матеріали заяви (справа №953/3360/20, провадження 2-н/953/329/20) ОСОБА_1 про видачу судового наказу по рішенню судді, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2020 заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу по рішенню судді, при цьому вказує, що вона та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з матір`ю, яка повністю забезпечує дитину. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини аліментами не надавав і не надає, з дитиною не спілкується. Рішенням Стахановського міського суду Луганської області від 18.03.2014 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини.

Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно зі ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст..160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; чи заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.4,5 ч.1 ст.161 ЦПК України).

У поданій заяві ОСОБА_1 заявляє вимогу про видачу судового наказу та стягнення аліментів на підставі рішення судді, копію якого додано до заяви.

Як встановлено судом та підтверджено наявними в матеріалах поданої заяви доказами, рішенням Стахановського міського суду Луганської області від 18.03.2014 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, зокрема, стягнуто з ОСОБА_2 , 1989 р.н., на користь ОСОБА_1 , 1992 р.н., аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 07.02.2014 до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набрало законної сили 08.04.2014.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи, що є судове рішення, яке набрало законної сили, яким вирішено спір між сторонами, предметом якого було стягнення аліментів, тому у видачі судового наказу необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст.165,166,186 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу по рішенню судді.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Суддя Чередник В.Є.