Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/278/20
Провадження №: 2/332/555/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2020 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалпегіної О.Л.,
секретарів судового засідання Безбородько І.О., Хіміч С.М.,
представника позивача Шиян Н.В. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, який діє у інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -
Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району звернувся до суду із позовом у інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Позов мотивовано тим, що відповідачі є батьками неповнолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти з 31.01.2019 перебувають на профілактичному обліку у відділі по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах по причині проживання в сім`ї де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків з виховання дітей. 02.12.2019 до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшла заява ОСОБА_5 , який є дідусем дітей про вжиття заходів щодо їх батьків. ОСОБА_5 повідомив, що батьки - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 протягом декількох років не займаються вихованням своїх дітей. Матір зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працює, з новим чоловіком проживає окремо від дітей. Батько також мешкає окремо, життям та здоров`ям синів не цікавиться, матеріально їх не утримує. Малолітні знаходяться на повному утриманні дідуся та бабусі. Тому дідусь просить вжити дієвих заходів до батьків їх онуків. Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено умови проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що діти разом з дідусем та бабусею мешкають в чотирикімнатному будинку з усіма зручностями, є водо-, газо- та електропостачання. В кімнатах наявні меблі та побутова техніка, санітарний стан помешкання добрий, діти забезпечені усім необхідним в повному обсязі. Вихованням та утриманням дітей займаються бабуся та дідусь, для дітей створені належні умови для повноцінного та гармонійного розвитку. Неповнолітні відвідують школу, рекомендації щодо лікування та спостереження за дітьми виконують бабуся та дідусь.
Спеціалістом відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було проведено телефонну бесіду з батьком ОСОБА_2 . Місце проживання матері на теперішній час невідоме.
Питання щодо стану виконання батьками батьківських обов`язків відносно двох малолітніх дітей було двічі розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 09.01.2020 та 23.01.2020. На засіданні комісії дідусь ОСОБА_5 , бабуся ОСОБА_6 та діти підтвердили, що батьки тривалий час з ними не мешкають, їх вихованням та утриманням не займаються. Діти виявили бажання і надалі проживати з бабусею та дідусем, проте хотіли б, щоб батьки до них навідувались. Батьки на засідання комісії не з`явились.
Оскільки ставлення батьків до виховання синів протягом усього періоду перебування родини на обліку не змінилось, комісією було вирішено звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення відповідачів батьківських прав.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей та стягнути з кожного з них аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на користь особи або закладу, який буде здійснювати опіку над дітьми, до досягнення ними повноліття.
Ухвалою суду від 25.02.2020 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
31.03.2020 ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті.
Представник позивачу у судовому засіданні підтримала заявлені Органом опіки та піклування позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просила їх задовольнити у повному обсязі. Також представник позивача пояснила, що орган опіки та піклування у січні 2019 року було повідомлено загальноосвітньою школою № 85 про те, що неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають разом із бабусею і дідусем, оскільки батьки самоусунулись від виконання батьківських обов`язків. Діти були поставлені на облік як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, уклала інший шлюб та проживає окремо від дітей, точна адреса її місця проживання невідома. Телефонує дітям рідко та ще й у стані алкогольного сп`яніння. Батько також дітьми не цікавиться, адресу свого місця проживання приховує. На теперішній час вихованням та утриманням дітей займаються бабуся і дідусь зі сторони матері та хрещена мати. Відповідачі жодного разу не заявились до комісії з питань захисту прав дитини, де вирішувалось питання щодо необхідності позбавлення їх батьківських прав. 07.02.2020 було складено висновок про доцільність позбавлення їх батьківських прав стосовно малолітніх дітей.
Відповідач ОСОБА_4 неодноразово повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, як шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, так і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 39, 75, 78). На зв`язок із судом засобами мобільного зв`язку відповідач не вийшла (а.с. 63, 76). До судового засідання ОСОБА_4 не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву не подала.
Відповідач ОСОБА_2 , неодноразово повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку через повнолітнього члена сім`ї - матір (а.с. 37, 58, 77), до судового засідання не з`явився. На зв`язок із судом засобами мобільного зв`язку відповідач не вийшов (а.с. 63, 76). Причини неявки до суду ОСОБА_2 не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав.
Враховуючи пояснення представника позивача та свідків, допитаних під час розгляду справи та поведінку відповідача ОСОБА_2 до відкриття судового провадження, на стадії вирішення питання про доцільність позбавлення його батьківських прав органом опіки та піклування (жодного разу на засідання комісії не прибув, причини неявки не повідомив, ніяких пояснень не надав), суд приймає до уваги доводи вказаних осіб про те, що заява від імені ОСОБА_2 , яка надійшла до суду засобами поштового зв`язку, фактично була підготовлена матір`ю відповідача, а не особисто ОСОБА_2 (а.с. 44-48). Враховуючи викладене та особистий характер правовідносин у цій справі, суд не може взяти до уваги доводи, викладені у вказаній заяві, оскільки у суду немає безсумнівних доказів, що висловлені в цій заяві доводи є особистою позицією відповідача та відображають його ставлення до результатів вирішення спору судом.
Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Ухвалою суду, постановленою на підставі ст. 281 ЦПК України у судовому засіданні 13.05.2020, було прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, згідно з пунктом 2 якої ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Під час розгляду справи встановлено, та підтверджується копіям свідоцтв про народження, що відповідачі є батьками неповнолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).
02.12.2019 до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшла заява ОСОБА_5 , який є дідусем дітей про вжиття заходів щодо батьків дітей. ОСОБА_5 повідомив, що батьки - ОСОБА_7 та ОСОБА_2 протягом декількох років не займаються вихованням своїх дітей. Матір зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працює, з новим чоловіком проживає окремо від дітей. Батько також мешкає окремо, життям та здоров`ям синів не цікавиться, матеріально їх не утримує. Малолітні знаходяться на повному утриманні дідуся та бабусі. Тому ОСОБА_8 просив вжити дієвих заходів до батьків їх онуків (а.с. 12).
Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено умови проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що діти разом з дідусем та бабусею мешкають в чотирикімнатному будинку з усіма зручностями, є водо-, газо- та електропостачання. В кімнатах наявні меблі та побутова техніка, санітарний стан помешкання добрий, діти забезпечені усім необхідним в повному обсязі. Вихованням та утриманням дітей займаються бабуся та дідусь, для дітей створені належні умови для повноцінного та гармонійного розвитку (а.с. 15).
Відповідно до копії характеристики учня 2 класу Запорізької загальноосвітньої школи № 85, ОСОБА_3 навчається в школі з 1 класу, за місцем навчання характеризується позитивно, батьки майже не приймають участі у навчанні та вихованні сина, за період навчанні в 2 класі мама декілька разів приводила та забирала дитину зі школи. Батько приходив до навчального закладу всього один раз, допоміг придбати необхідні зошити для навчання, зі слів дитини періодично надає грошову допомогу на відвідування спектаклів та лялькових театрів, з класним керівником батьки зв`язок не підтримують (а.с. 14).
З характеристики учня 3 класу Запорізької загальноосвітньої школи № 85, копія якої надана суду, випливає, що ОСОБА_2 навчається в школі з 1 класу, за місцем навчання характеризується посередньо, батьки учня не приймають участі у навчанні та вихованні, батько приходив до школи один раз, мати інколи приводила і забирала сина зі школи, батьківські збори не відвідують (а.с. 13).
Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» НП «ЦПМСД № 4», діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спостерігаються в центрі, на диспансерному обліку не перебувають, рекомендації щодо лікування та спостереження за дітьми виконують бабуся з дідусем (а.с. 18).
З інформації Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Запорізької міської ради № 57/03-3 від 10.01.2020 випливає, що в результаті проведеного обстеження встановлено, що діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкають з бабусею ОСОБА_6 та дідусем ОСОБА_5 в чотирикімнатному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де створені усі необхідні умови для виховання та розвитку малолітніх дітей. Батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мешкають окремо, не беруть участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, не піклуються про фізичний і духовний розвиток синів. Родину взято на облік, як таку, що опинилась у складних життєвих обставинах. Місце знаходження матері ОСОБА_4 невідоме, її номер телефону не відповідає, можливості провести з нею профілактичну роботу немає. Батько ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації не проживає, його фактичне місце мешкання невідоме (а.с. 17)
Питання щодо стану виконання батьками батьківських обов`язків відносно двох малолітніх дітей було двічі розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 09.01.2020 (а.с. 8) та 23.01.2020 року, де прийнято рішення про звернення до суду із позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав (а.с. 7).
На засіданні комісії дідусь ОСОБА_5 повідомив, що батьки протягом декількох років повністю самоусунулись від виховання своїх дітей. Матір зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працює, з новим чоловіком проживає окремо від дітей, іноді телефонує в стані алкогольного сп`яніння, проте дітьми не цікавиться. Батько також мешкає окремо, життям та здоров`ям синів не цікавиться, матеріально їх не утримує. Тому дідусь просив звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батьків батьківських прав відносно двох неповнолітніх дітей. Бабуся ОСОБА_6 підтвердила слова чоловіка, також вважає за необхідне вирішення питання позбавлення батьків батьківських прав в суді. Малолітній ОСОБА_10 повідомив, що батьки тривалий час з ними не мешкають, вихованням та утриманням його та молодшого брата ОСОБА_11 займаються бабуся з дідусем та хрещена мати. Хлопчик виявив бажання і надалі проживати з бабусею та дідусем, проте хотів би, щоб мама з татом до нього приходили. Малолітній ОСОБА_3 підтримав позицію старшого брата. Батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явились. Оскільки ставлення батьків до виховання синів протягом усього періоду перебування родини на обліку не змінилось, комісією було вирішено звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батьків батьківських прав.
Згідно з висновком від 07.02.2020 № 18.02/01-27-105 районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відносно малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).
Хоча вказаний висновок і складається з одного аркушу паперу та не містить мотивованих висновків необхідності позбавлення батьківських прав відповідачів, суд вважає за можливим у сукупності із іншими доказами взяти його до уваги.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 є його донькою, а ОСОБА_2 - колишнім зятем. ОСОБА_4 на теперішній час вдруге вийшла заміж та проживає окремо від дітей, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. ОСОБА_2 також є схильним до вживання алкоголю, його мати надає допомогу на утримання дітей, а сам він не працює. Забрати дітей від відповідачів - був вимушений крок, оскільки з батьками вони перебували у небезпеці. Діти розповідали, що мати продуктові набори обмінювала на алкоголь. З нею діти були голодні та недоглянуті. Залишати дітей із відповідачем ОСОБА_2 також було небезпечно, оскільки траплялись випадки жорстокого поводження, залишення їх самих вдома без догляду. Востаннє ОСОБА_2 бачив дітей, коли старша дитина пішла до першого класу. ОСОБА_2 до школи на перший дзвоник привезла його мати. Вона дійсно допомагає дітям, висилає продукти, гроші, шкільні внески зробила, сама навідується до онуків. І лист від імені ОСОБА_2 до суду написано нею, а не відповідачем. ОСОБА_4 востаннє бачила дітей у жовтні 2019 року, а до цього цілий рік її не було. Вона зловживає алкоголем та гуляє, а діти її не цікавлять. Свідок вважав доцільним позбавити відповідачів батьківських прав.
Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_12 пояснила, що онуки проживають з нею та дідусем з двох та п`яти місяців. Відповідачі проживали у шлюбі, під час якого ОСОБА_2 вживав алкоголь і наркотичні засоби, застосовував до дружини насильство, донька часто жалілась на побиття. Дітей та доньку забрали від чоловіка до себе. ОСОБА_4 тільки два місяці прожила із ними та дітьми, а потім з іншим чоловіком поїхала до села. Востаннє донька бачила дітей рік тому. Їй відомо, що в проваджені суду перебуває справа про позбавлення її батьківських прав. ОСОБА_2 також дітьми не цікавиться, ніде не працює, зловживає алкоголем, проживає в антисанітарних умовах у Шевченківському районі м. Запоріжжя. Він не міг написати лист до суду, скоріш за все це зробила його матір. Вона дійсно надає допомогу та проявляє турботу про онуків. Останнім часом діти заспокоїлись, рідко згадують про батьків. Кажуть про те, що не хочуть із ними проживати, бояться залишатись із батьком.
Свідок ОСОБА_13 допитана судом пояснила, що відповідач ОСОБА_4 є її двоюрідною сестрою, а вона є хрещеною матір`ю її сина ОСОБА_14 . Останні три роки свідок бере участь у вихованні та догляді за дітьми сестри, оскільки батьки самоусунулись від цих обов`язків. Діти останні три роки проживають з дідусем та бабусею за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають на їх утриманні. Свідок замість батьків навідується до школи, де навчаються діти. ОСОБА_15 неблагонадійна, вона зловживає алкоголем, на фоні чого проявляє агресію. Батько дітей після розлучення із ОСОБА_4 не спілкується із дітьми, його мати надає допомогу на утримання онуків, проявляє до них турботу замість батька. ОСОБА_4 востаннє бачила дітей рік тому, агресивно себе поводила. Матеріальної допомоги вона дітям не надає, не цікавиться їх долею. ОСОБА_2 востаннє у 2018 році приїздив до дітей - до школи на перший дзвоник разом зі своєю матір`ю. Діти не хочуть проживати разом з батьками. За півтора роки перебування дітей на обліку відповідачі не змінили свого ставлення до них, не проявляють ніякої турботи, не надають допомоги. Вихованням та утриманням дітей займаються бабусі та дідусь. На теперішній час діти не мають статусу, не мають законних представників, є соціально незахищеними.
Під час розгляду справи встановлено та підтверджується дослідженими під час розгляду справи доказами, що батьки неповнолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ведуть неналежний спосіб життя, зловживають спиртними напоями.
Місце проживання ОСОБА_4 на теперішній час невідомо навіть її батькам. Вона іноді телефонує дітям, але робить це у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_2 востаннє бачився із дітьми у 2018 році, після чого не проявляє до них турботу.
Крім того, відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання дітей.
Також відповідачі не відвідують заклад, де навчаються діти, не цікавляться їх долею, успіхами у навчанні.
Діти проживають із бабусею та дідусем - батьками відповідача ОСОБА_4 : ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дітей. Утриманням дітей також займаються вказані особи. Крім того, матеріальну допомогу надає і мати відповідача ОСОБА_2 - друга бабуся дітей.
Про здоров`я дітей також піклуються бабусі і дідусь, що підтверджується наданою позивачем довідкою медичної установи м. Запоріжжя.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не піклуються про своїх малолітніх дітей, ухилились від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню малолітніх дітей, не проявляють до дітей щонайменшої батьківської турботи та уваги. Долею дітей, їх розвитком не цікавиться, хоча мають таку можливість, оскільки їм відомо як місце проживання так і місце навчання дітей.
Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не відвідують шкільний заклад, де навчаються діти, не проявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не опікується їх підготовкою до самостійного життя.
Як на засідання комісії з питань захисту прав дитини, так і до суду відповідачі не з`явились, не висловили жодних заперечень щодо позбавлення їх батьківських прав. Вказані обставини свідчать про свідоме ухилення та нехтування відповідачами своїми обов`язками по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав відносно малолітніх дітей на підставі п.2 ч.1 ст. 164 СК України.
Крім того, суд враховує, що на теперішній час оскільки і матір і батько ухились від виконання батьківських обов`язків, соціальний статус дітей є невизначеним. Останні не мають законного представника, тобто особу, яка б діяла від їх імені та в їх інтересах. Діти не можуть отримувати матеріальну допомогу на своє утримання як від батьків так і від держави, змінити місце навчання. За час перебування дітей на обліку відповідачі не змінили свого ставлення до них, не проявляють ніякої турботи, не надають допомоги.
За таких умов, суд, керуючись інтересами дітей, дбаючи про їх майбутнє, дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів щодо неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і задоволення позовних вимог органу опіки та піклування у цій частині.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з таких норм права та обставин справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2 ст. 183 СК України). Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідачів аліменти у частці від їх доходів, а саме у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Судом встановлено, що відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання дітей. Передбачених законом підстав для звільнення відповідачів від обов`язку утримання дітей судом не встановлено.
При визначені розміру аліментів у частці від доходу, що підлягають стягненню з відповідачів, суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, та виходить з встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, і вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь особи або закладу, який буде здійснювати опіку над дітьми аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у частці від доходу відповідачів щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.
При цьому суд також враховує, що відповідачі є особами працездатного віку, інших утриманців не мають, тому визначення аліментів у розмірі 1/3 частини доходу відповідачів буде відповідати інтересам дітей та не призведе до порушення прав та інтересів відповідачів.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині у повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 11.02.2020.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави - по 420,40 грн. з кожного
Керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позбавити ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь особи або закладу, який буде здійснювати опіку над дітьми аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 11.02.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь особи або закладу, який буде здійснювати опіку над дітьми аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 11.02.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір по 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. з кожного.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 13.05.2020.

Повне судове рішення складено 18.05.2020.

Суддя О.Л.Шалпегіна