Справа № 346/5947/19
Провадження № 2/346/597/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Бойко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Отинійська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , якому ще в 1993 році виділено квартиру АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі проживали батьки позивача та її сестри (відповідачі). За життя батько звернувся до органу приватизації із заявою про оформлення документів на вказану квартиру, однак, свідоцтва про право власності не отримав. Спадщину за законом після смерті батька прийняла позивач, подавши приватному нотаріусу у визначений законом термін відповідну заяву. Однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно. Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом є її мати ОСОБА_2 та рідні сестри ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які відмовилися від прийняття спадщини у встановлений законом термін на користь позивача. Тому остання просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказану квартиру.

Позивач в судове засідання не з`явилася, 28.04.2020 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 134).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, 25.02.2020 року звернулися до суду з письмовими заявами, в яких зазначають, що позовні вимоги визнають та просять справу розглядати в їхній відсутності, на спадкове майно, про яке йдеться в даній справі, не претендують (а. с. 83, 90,93 ).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, 11.03.2020 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказує, що позовні вимоги підлягають задоволенню та просить справу розглядати без його участі (а.с. 101).

В зв`язку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася відповідач ОСОБА_6 , яка у зв`язку з одруженням ІНФОРМАЦІЯ_3 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 08.04.1977 року та про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 12.11.1994 року (а.с. 29, 30).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася відповідач ОСОБА_9 , яка у зв`язку з одруженням ІНФОРМАЦІЯ_5 змінила прізвище на « ОСОБА_9 », її батьками також вказані ті ж особи, що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 від 23.03.1979 року та про одруження від 12.07.2001 року (а.с. 36, 38).

01.11.1977 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що стверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії № НОМЕР_4 від 01.11.1977 року, актовий запис № 42 (а. с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася позивач ОСОБА_1 , її батьками також вказані ті ж особи, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 18.04.1989 року (а.с. 130).

Судом встановлено, що 29.12.1993 року ОСОБА_5 як наймач квартири, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звернувся до керівника органу приватизації із заявою про передачу у приватну власність квартири, яку він займає разом з членами сім`ї на умовах найму (а.с. 11).

Відповідно до довідки № 01-1/100 від 24.12.1993 року про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення в спірній квартирі станом на 18.01.1989 року зареєстровані місця проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а.с. 13).

Розрахунок площі спірної квартири, що безоплатно приватизується, на 5 осіб, затверджено розпорядженням (наказом) № 15/8 від 07.02.1994 року (а.с. 12).

Даними будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: АДРЕСА_2 , стверджується факт реєстрації місць проживання вищевказаних осіб у спірній квартирі (а.с. 17,18).

Приватизаційними платіжними дорученнями від 13.01.2004 року стверджується, що мешканцям спірної квартири видано суми житлових чеків на 2,45 грн. (а.с. 24-28).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 25.02.2019 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Івано-Франківську (а.с.9).

Відповідно до довідок № № 641, 418/02-36, виданих виконкомом Отинійської селищної ради відповідно 25.02.2019 року та 28.05.2019 року, місце проживання ОСОБА_5 по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було зареєстроване в АДРЕСА_2 . На час його смерті у спірній квартирі також були зареєстровані місця проживання його дочки ОСОБА_1 та дружини ОСОБА_2 . Остання займалася похованням свого чоловіка. Заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався виконкомом вказаної селищної ради (а.с.21, 22).

Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ", виданої 04.09.2019 року за № 64825, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на спірну квартиру не зареєстровано (а.с.20).

Згідно з технічним паспортом на квартиру в будинку квартирного типу, виданим ОКП «Коломийське МБТІ» 12.09.2019 року, спірне квартира має загальну площу 68,2 кв. м., житлову площу 37,8 кв. м. (а. с. 14-16).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56902580, виданого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Антонюк О.В. 18.07.2019 року, стверджується, що до вказаного Реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 99/2019 за номером у спадковому реєстрі 64477082, спадкодавець ОСОБА_5 (а. с.19).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного нотаріуса від 29.08.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище квартиру в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно (а. с. 23).

Згідно з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року в справі № 752/10477/15-ц, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

У частині п`ятій пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12. 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством, а саме 30 днів.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 11.12.2013 року у справі № 6-121цс13.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Зокрема, на підставі даних спадкової справи встановлено, що відповідачі відмовилися у встановлений законом строк від своїх часток у спірному майні на користь позивача, про що свідчать письмові заяви, подані ними 18.07.2019 року приватному нотаріусу Коломийського районного нотаріального округу Антонюк О.В. та зареєстровані в реєстрі за № № 227-229 (а.с. 107, 111, 118).

На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказану квартиру, виданого на ім`я спадкодавця, який обгрунтовано звернувся із заявою про приватизацію даної квартири, позивач як спадкоємець за законом не може набути права на це майно.

На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1268 ЦК України, та, керуючись ч.1 ст. 206, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 травня 2020 року.

Суддя Калинюк О. П.