Справа № 415/2112/20
Провадження № 22-ц/810/530/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Єрмакова Ю.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Луганської В.М.,

за участю секретаря Пономарьової В.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 03 липня 2020 року, ухвалене судом у складі судді Калмикової Ю.О. в м. Лисичанськ Луганської області

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст заяви

У березні 2020 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (відповідач) про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно із свідоцтвом про спадщину за законом 07.03.2020 року йому було виплачена недоотримана за життя пенсія матері у розмірі 108155,17 грн, хоч відповідно до самого свідоцтва про спадщину сума складала 111375 грн11 коп.

Незадовго перед смертю матері він мав намір допомогти їй у стягненні заборгованості по пенсії, але за станом її здоров`я це питання було відкладено, тому йому і відомо, що на час її смерті загальна сума заборгованості по виплаті їй пенсії складала 181487 грн 12 коп.

Він одразу звернувся до відповідача із заявою з вимогою сплатити йому залишок спадщини 73331 грн. 95 коп, але 21.03.2020 року отримав відмову від 19.03.2020 року. За ствердженням відповідача сума пенсії може бути сплачена лише за 3 останні роки на час звернення, при цьому ураховано, що він звернувся за виплатою пенсії лише 11.12.2019 року. Це не відповідає дійсності.

Замість сплати недоотриманої пенсії з нього почали незаконно вимагати свідоцтво на спадщину.

11.12.2019 року, коли він здавав свідоцтво на спадщину, він підкреслив, що звертався вже законно з вимогою сплатити йому недоотриману пенсію матері ще у липні 2019 року, але це було проігноровано.

Відповідач своїми діями змусив позивача оформляти спадщину, замість того, щоб сплатити всю суму недоотриманої пенсії. Таким чином, спірним питанням даної справи є правомірність обмеження відповідачем суми недоотриманої спадщини, яку відповідач зобов`язаний виплатити позивачу відповідно до наступного.

На підставі викладеного просив суд, стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на його користь залишок недоотриманої суми пенсії після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 у розмірі 73331 грн 95 коп та стягнути на його користь судові витрати у сумі 840 грн 80 коп за судовий збір при подачі позовної заяви та 420 грн 40 коп судовий збір у зв`язку із клопотанням про забезпечення доказів по цивільної справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Лисичанського міського суду від 03 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування задоволено частково.

Стягнуто з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 суми пенсії в розмірі 3219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривня 94 копійок.

Стягнуто з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 553 (п`ятсот п`ятдесят три) гривні 79 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, посилаючись на ст. 321, 328, 1216-1227 ЦПК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Перевіривши час і місце відкриття спадщини після смерті, встановивши склад спадкового майна, суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього, приймаючи до уваги юридичну позицію, викладену Верховним Судом у зразковій справі №802/402/18 від 03.05.2018 року про те, що пенсія особи є її приватною власністю й припинення її та невиплата не у спосіб, передбачений Законом, є втручання в право людини на власність, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді недоотриманої суми пенсії підлягає частковому задоволенню.

Право власності позивача, яке набуте на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2019 р., має бути захищено шляхом стягнення з відповідача недоотриманої грошової суми в сумі 3219,94 грн. Щодо суми недоотриманої пенсії в розмірі 70112,01 грн, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову посилаючись на те, що позивач не оформив право власності на це майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, просив частково скасувати рішення Лисичанського міського суду від 03 липня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю його позов до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування.

Іншою стороною рішення суду не оскаржується.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Скаржник посилається на порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера встановлений статтею Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не врахування судом обставин щодо наданої довідки про загальну суму недоотриманої пенсії матері на час смерті, наданої на ухвалу суду від 02.04.2020 року, звернення 10.07.2019 року до відповідача за виплатою всієї суми недоотриманої пенсії як члену сім`ї померлої до отримання свідоцтва про право на спадщину на підставі ст.1227 ЦК України.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року відкрито провадження по справі, сторонам по справі роз`яснювалося право на подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

Від Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідач просив рішення Лисичанського міського суду Луганської області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 21 серпня 2020 року справу було призначено до апеляційного розгляду.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання повідомлено також в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення відповідає частково.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції посилаючись на ст. 321, 328, 1216-1227 ЦПК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Перевіривши час і місце відкриття спадщини після смерті, встановивши склад спадкового майна, суд вважав, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього, приймаючи до уваги юридичну позицію, викладену Верховним Судом у зразковій справі №802/402/18 від 03.05.2018 року про те, що пенсія особи є її приватною власністю й припинення її та невиплата не у спосіб, передбачений Законом, є втручання в право людини на власність, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення недоотриманої спадщини у вигляді недоотриманої суми пенсії підлягає частковому задоволенню.

Право власності позивача, яке набуте на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2019 р., має бути захищено шляхом стягнення з відповідача недоотриманої грошової суми в сумі 3219,94 грн. Щодо суми недоотриманої пенсії в розмірі 70112,01 грн, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову посилаючись на те, що позивач не оформив право власності на це майно.

Судова колегія частково погоджується з таким висновком суду.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.06.2019 р. виданого Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 86 років, про що зроблено відповідний актовий запис №153.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.05.2019 р., виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Луганської області ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено актовий запис №573. Батьком записаний ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Топчий Н.В. за реєстром №1125 від 10.12.2019 р. посвідчує, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син - ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з недоотриманої пенсії за період з 12.11.2016 р. по 31.01.2019 року у розмірі 111375,11 грн., яка знаходиться в УПФУ в м. Лисичанську Луганської області, згідно з повідомлення виданого 04.12.2019р. за №10693/02-32р. Спадкова справа №55/2019 (а.с.13).

Відповідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56720407 від 03.07.2019 р., виданого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Топчий Н.В., Спадкова справа №55/2019, номер у Спадковому реєстрі 64404020, спадкодавець ОСОБА_2 .

Згідно заяви від 16.03.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в м. Лисичанськ Луганської області з проханням виплатити недоотриману пенсію за померлу ОСОБА_2 .

Відповідно листа №1967/02-32 від 19.03.2020 р., виданого УПФУ в м. Лисичанську Луганської області повідомлено, що з врахуванням вимоги ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» йому вже виплачена сума недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 з 11.12.2016 по 31.01.2019 року.

Згідно листа №3285/03-33 від 15.06.2020 року, наданого УПФУ в м. Лисичанську Луганської області на вимогу суду повідомлено, що за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишалась недоотримана пенсія у сумі 181487,12 грн за період з 01.02.2015 року по 31.01.2019 року. Недоотримана пенсія була виплачена за період з 11.12.2016 року по 31.01.2019 у сумі 108155,17 грн.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, а саме паспортів померлої ОСОБА_2 (спадкодавець) та ОСОБА_1 (спадкоємець), що зазначені особи на момент відкриття спадщина зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до заяви від 10.07.2019 року (згідно штампу реєстрації) позивач звертався до відповідача про виплату йому, як члену сім`ї, неотриману пенсію його померлої матері ОСОБА_2 .

Згідно відповіді УПФУ в м. Лисичанськ Луганської області було зазначено про надання певних документів, серед яких, свідоцтво про право на спадщину.

З урахуванням встановлених обставини, судом правильно визначено, що спірні правовідносини виникли з приводу захисту позивачем його порушеного права власності у спосіб стягнення на свою користь коштів, набутих в порядку спадкування за законом, після смерті матері.

Так, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 УЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз статей 1218, 1227 ЦК України свідчить, що суми нарахованої але неотриманої пенсії входить до складу спадщини.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц та від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18.

Отже, як було зазначено вище, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син - ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з недоотриманої пенсії за період з 12.11.2016 р. по 31.01.2019 року у розмірі 111375,11 грн, яка знаходиться в УПФУ в м. Лисичанську Луганської області, згідно з повідомлення виданого 04.12.2019 р. за №10693/02-32 р. Спадкова справа №55/2019.

Проте, відповідно до листа №3285/03-33 від 15.06.2020 року, наданого УПФУ в м. Лисичанську Луганської області на вимогу суду повідомлено, що за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишалась недоотримана пенсія у сумі 181487,12 грн, за період з 01.02.2015 року по 31.01.2019 року. Недоотримана пенсія була виплачена за період з 11.12.2016 року по 31.01.2019 у сумі 108155,17 грн.

Колегія суддів приймає до увагу зазначений лист (уточнюючу суму) про недоотриману пенсію у сумі 181487,12 грн, за період з 01.02.2015 року по 31.01.2019 року надану саме на запит суду першої інстанції, та вважає, що вказана сума входить до складу спадщини, як нарахована але неотримана спадкодавцем за життя з урахування положень ст.1218,1227 ЦК України.

У зв`язку з наведеним висновок суду про відмову у задоволенні позову з підстав того, що позивач не оформив право власності на суму 70112,01 грн є помилковим, оскільки не оформлення права власності саме на цю суму, у зв`язку з тим, що на запит нотаріуса для видачі свідоцтва УПФУ в м. Лисичанську Луганської області була зазначено інша сума, не є підставою для відмови у задоволенні позову щодо цієї суми.

Ця сума (181487,12 грн) не оспорюється і позивачем, при цьому останньому, як вбачається з матеріалів справи, була виплачена сума 108155,17 грн, а тому різниця повинна бути виплачена позивачу, як спадкоємцю після померлої ОСОБА_2 , тобто в сумі 73331 грн 95 коп, а тому рішення суду в цій частині не відповідає вимогам закону.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду слід змінити відповідно до п.п.1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення, збільшивши суму стягнутих грошових коштів набутих в порядку спадкування з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 3219 (трьох тисяч двісті дев`ятнадцяти) грн 94 коп до 73331 (семидесяти трьох тисяч триста тридцять одної) грн 95 коп.

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 840 грн 80 коп, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1).

За подання апеляційної скарги скаржником понесено судові витрати в сумі 1261 грн 20 коп (а.с. 73).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню повністю, то понесені судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо понесених позивачем витрат в сумі 420 грн 40 коп. за клопотання про витребування доказів, то останній має право звернутися до суду першої інстанції по повернення цієї суми, оскільки Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплату судового збору за клопотання про витребування доказів по справі.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 03 липня 2020 року змінити, збільшивши суму стягнутих грошових коштів набутих в порядку спадкування з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 3219 (трьох тисяч двісті дев`ятнадцяти) грн 94 коп до 73331 (семидесяти трьох тисяч триста тридцять одної) грн 95 коп, судового збору з 553 (п`ятисот пяти трьох) грн 79 коп до 2102 (двох тисяч ста двох) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 17 вересня 2020 року.

Судді Ю.В. Єрмаков

В.А. Коновалова

В.М. Луганська