Справа №333/3548/19
Провадження №2/333/193/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (Інтернет-Магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»), АДРЕСА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна», 03065, м. Київ, бул. Івана Лепсе, буд. 43А, кв. 30

про заборону використання та реалізації товару на веб-сайті інтернет магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (Інтернет-Магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1») про заборону використання та реалізації товару на веб-сайті інтернет магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона є власником торгового знаку «ІНФОРМАЦІЯ_2», що підтверджується свідоцтвом на знак для товарів та послуг. На сайті інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 розміщені оголошення щодо реалізації різноманітної продукції ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою рекламування фірмового торгового знаку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Господарську діяльність за допомогою вказаного сайту здійснює приватний підприємець ОСОБА_2 . Власником доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому розміщено Інтернет сайт відповідача, є ТОВ «Хостінг Україна». ОСОБА_1 зазначає, що не укладала з ФОП ОСОБА_2 жодних угод про надання права на використання вказаної торгової марки на території України, а тим більше здійснювати продаж продукції та рекламування. Таким чином, відповідач не має законних підстав здійснювати реалізацію даної продукції та розміщувати оголошення з її продажу на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_3. ФОП ОСОБА_2 незаконно, без будь-якої згоди чи дозволу, використовує ТМ «ІНФОРМАЦІЯ_2» під час здійснення своєї господарської діяльності. З огляду на викладене, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить заборонити відповідачу здійснювати використання та реалізацію товару торгової марки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на веб-сайті Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3, домену : ІНФОРМАЦІЯ_4 , власником якого є ТОВ «Хостінг Україна».

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб; зареєстрований знак - знак, на який видано свідоцтво.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», об`єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень (ч. 2). Право власності на знак засвідчується свідоцтвом (ч. 3).

Статтею 16 вказаного вище Закону передбачено, що права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки (ч. 1). Свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом (ч. 2). Використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака (ч. 4). Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати (ч. 5). За змістом ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України (ч. 1). На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки. Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаного знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати (ч. 2).

Згідно з ст. 420 ЦК України, до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належить: торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Статтею 492 ЦК України визначено, що торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Згідно з ч. 1 ст. 493 ЦК України, суб`єктами права інтелектуальної власності на торговельну марку є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ст. 494 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом (ч. 1). Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 495 ЦК України, що майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки (п. 1); виключне право дозволяти використання торговельної марки (п. 2); виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання (п. 3); інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом (п. 4).

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором (ч. 2 ст. 495 ЦК України).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що остання є власником торгового знаку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На підтвердження зазначеного, до позовної заяви додано згідно з додатків до позову «Копію свідоцтва про право власності на ТМ «ІНФОРМАЦІЯ_2» (мовою оригіналу).

Як встановлено судом, до позовної заяви додана сторінка 3 із 4 документу (а.с. 6), з якого не вбачається, що це є те саме свідоцтво, на яке посилається позивач у позові та, яке містить данні, що власником знака « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з відповідним зображенням на вказаному документі є ОСОБА_1, очікувана дата закінчення строку дії свідоцтва: 10.08.2019; номер заявки m 2009 09871 ; дата подання заявки - 10.08.2009; дата публікації відомостей про видачу свідоцтва та номер бюлетеня: 11.10.2010 № 19; значення кольору чи поєднання кольорів, що охороняються: червоний, чорний; індекс Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків та перелік товарів і послуг: Кл. 11 - устаткування для освітлювання, нагрівання, виробляння пари, куховарення, холодження, сушіння, вентилювання, водопостачання та на санітарно-технічні потреби; акумулятори тепла; апарати для іонування повітря; апарати гарячого повітря; апарати і машини для очищання повітря; апарати для дезодорування повітря; апарати для сушіння рук в умивальнях; бойлери; вентилятори(кондиціювання повітря); вентилятори (частини кондицію вального устаткування); вентилятори електричні особисті; вентиляційне (кондиціювальне) устаткування; вентиляційне (кондиціювальне) устаткування до транспортних засобів; вентиляційні системи;витягові ковпаки; витягові шафи; витяжними харчові кухонні; дезінфікувальні апарати, крім особистих; електронагрівні килими;зволожувачі радіаторів центрального опалювання; калорифери; чисті кімнати (санітарне устаткування); коминки хатні; кондиціонери; кондиціонери до транспортних засобів; нагрівачі повітря; опалювальне устаткування; системи кондиціювання повітря; сушільні апарати; терморегулятори; тепло вентилятори; устаткування для кондиціювання повітря; устаткування для охолодження повітря; устаткування для фільтрування повітря; устаткування для стерилізування повітря; устаткування для сушіння повітря; фільтри для кондиціювання повітря (а.с. 6).

Таким чином, з огляду на викладене, судом встановлено, що наведений вище доказ, на який посилається позивач у цій справі, містить відомості, що власником спірного знака з відповідним зображенням є ОСОБА_1. При цьому, позивачем у цій справі є ОСОБА_1 іївна. Доказів на підтвердження того, що це одна й та ж сама особа, матеріали справи №333/3548/19 не містять та позивачем не надано.

Також, позивач у позовній заяві вказує, що на сайті інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 розміщені оголошення щодо реалізації різноманітної продукції ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою рекламування фірмового торгового знаку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Господарську діяльність за допомогою вказаного сайту здійснює приватний підприємець ОСОБА_2 . Однак, позивач не укладала з ФОП ОСОБА_2 жодних угод про надання права на використання вказаної торгової марки на території України, а тим більше здійснювати продаж продукції та рекламування. У зв`язку з чим, відповідач не має законних підстав здійснювати реалізацію даної продукції та розміщувати оголошення з її продажу на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_3. ФОП ОСОБА_2 незаконно, без будь-якої згоди чи дозволу, використовує ТМ «ІНФОРМАЦІЯ_2» під час здійснення своєї господарської діяльності.

На підтвердження вищевикладеного, позивачем до матеріалів справи додано роздруківку з Інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», рахунок-фактуру від 23.06.2018 р. № 2306 та претензію-вимогу.

Розглянувши наведені вище докази в їх сукупності, судом встановлено, що роздруківка з Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 містить оголошення про продаж товарів торгівельних марок « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_8» (а.с. 61-62).

Будь-яких доказів, що підтверджують використання зазначеним Інтернет-магазином торгівельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_2» з товарним знаком відповідного спірного зображення, з поєднанням червоного та чорного кольорів, матеріали цієї справи станом на час її розгляду не містять.

Також, відповідно до наявного рахунку-фактуру від 23.06.2018 року № 2306, який не містить ані підпису директора та головного бухгалтеру, ані відтиску печатки ФОП ОСОБА_2 , останній є постачальником кондиціонеру торгівельної марки «Midea MSMA-07YRN1-Q (ion), R410a», вартістю 6 210 грн. (а.с. 5).

Доказів на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_2 здійснює постачання обладнання торгівельної марки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з товарним знаком відповідного спірного зображення, в тому числі через Інтернет-магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», матеріали цивільної справи №333/3548/19 не містять та позивачем не надано.

Крім того, як встановлено судом, наявна в матеріалах справи претензія-вимога про усунення виявлених порушень прав інтелектуальної власності (а.с. 7) адресована Інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_3 , а не ФОП ОСОБА_2 , тобто відповідачу у цій справі. Будь-якого обґрунтування або пояснення з приводу зазначеного та, яке відношення має ФОП ОСОБА_3 до предмету спору у цій справі позивачем не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1).

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Нормами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах цивільної справи №333/3548/19 докази в їх сукупності, судом не встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 прав інтелектуальної власності ОСОБА_1 . А тому, у задоволенні позову судом відмовляється у зв`язку з недоведеністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір судом покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 15.05.2020 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова