Провадження № 2/686/3847/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 жовтня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, в обґрунтування якого вказали, що 20.01.2020 року між ними та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 були укладені договори про надання інформаційно-консультаційних послуг. За цими договорами замовники сплатили аванс в сумі 4742,50 грн..

Згідно з умов договору, п.5.1. надання послуг здійснюється якісно, у розумні строки, з урахуванням інтересів замовника. В усному порядку було повідомлено, що визначені договором послуги будуть надані протягом місяця ( тобто до кінця лютого).

В порушення вимог вищевказаних договорів, виконавець не виконала обов`язків за договорами, факт і визнання не виконання ОСОБА_3 умов укладених між сторонами договорів підтверджується розпискою, власноручно написаною ОСОБА_3 12.03.2020 року. Крім того, остання зобов`язалась повернути отриманні від них кошти.

Таким чином, 12.03.2020 року між ОСОБА_3 та ними укладено договір позики, згідно умов якого відповідач зобов`язалась повернути їм кошти в сумі по 4742,50 грн., як повернення авансової суми за невиконанні зі сторони ОСОБА_3 зобов`язання згідно договору про надання послуг від 20.01.2020 року. Кошти зобов`язалась повернути шляхом перерахування на картковий рахунок ОСОБА_1 в строк до 12.04.2020 року, що підтверджується письмовою розпискою.

Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала, отримані кошти до сьогоднішнього часу не повернула. Вони неодноразово звертались до відповідача з вимогою повернути гроші, але відповідачка гроші не повертає. Станом на день подання позовної заяви до суду, сума основного боргу за договором позики від 12.03.2020 року становить 9485,00 грн. (по 4742,50 грн. кожному з позивачів)

В розписці від 12.03.2020 року не встановлений розмір процентів та термін їх сплати, тому в силу ч.1 ст.1048 ЦК України, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Оскільки договір позики не підпадає під положення ч.2 ст.1048 ЦК України, з відповідача на їх користь підлягає стягнення процентів за користування позикою в сумі 41,26 грн. на користь кожного з позивачів.

Станом на день подання позовної заяви до суду сума нарахованих 3% річних за користування грошовими коштами складає 29,25 грн. на користь кожного з них. Розмір інфляційних втрат становить 52,28 грн. на користь кожного з них. Тому позивачі просять стягнути з відповідачки на їх користь суму основного боргу в розмірі по 4747,50 грн.; нараховані проценти за користування позикою в розмірі по 41,26 грн.; нараховані 3% річних - по 29,25 грн.; інфляційні втрати у розмірі по 52,28 грн..

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, суду пояснила, що відповідач грошей позивачам не повернула. Позивачами проведено нарахування % за період з 12.03.2020р. по 12.04.2020р., інфляції за період квітень-травень 2020р.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.01.2020р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , а також між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договори про надання інформаційно-консультативних послуг, згідно п.4.2 якого ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 сплатили аванс по 4742,50грн. кожен.

12.03.2020 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно якого остання зобов`язалась повернути в строк до 12.04.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти в сумі по 4742,50 грн. авансової суми за невиконані з її сторони зобов`язання по договору надання послуг від 20.01.2020р..

Факт отримання грошових коштів ОСОБА_3 підтверджується вказаною письмовою розпискою від 12.03.2020 року.

Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1048 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст.625 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Новація - це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання. Юридичною підставою для зобов`язання, яке виникає при новації, є домовленість сторін про припинення первинного зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З вищенаведеного, досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що борг в сумі 9485 грн. (4742,50х2), що виник із договорів про надання інформаційно-консультаційних послуг за домовленістю сторін був замінений позиковим зобов`язанням.

На теперішній час, незважаючи на закінчення строку повернення боргу за договором позики від 12.03.2020 року та після звернення до суду з позовом про стягнення коштів, ОСОБА_3 не повернула позивачам кошти.

Позивачами проведено розрахунок :

- процентів за користування позикою (32 дні): з 12.03.2020 року по 12.04.2020 року (розмір ставок НБУ - з 12.03.2020 року по 13.03.2020 року - 11% річних, з 14.03.2020 року по 12.04.2020 року - 10% річних, тому розмір процентів становить - 41,26 ( з 12.03.2020 р по 13.04.2020 р. - 4742,50 х0,030% в день х2 дня =2,85 грн., з 14.03.2020 р. по 12.04.2020 р.-4742,50х0,027% в день х30 днів =38,41 грн.);

- 3% річних становить - 29,25 (відсотки = сума боргу (4742,50) х відсоткова ставка (0,0082) х кількість днів 75 за період з 13.04.2020р. по 26.06.2020р.);

- інфляційні збитки - 52,28 (1,011*4742,50-4742,50=52,28грн. за період квітень-травень 2020р.).

Суд погоджується з розрахунками позивачів в частині нарахування процентів за користування позикою та інфляційних збитків, проте згідно розрахунку 3% річних проведеного судом вони становлять 29,23грн. (4742,50х3%/365х75днів).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що згідно розписки від 12.03.2020 року основна сума боргу становить 4742,50 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь: ОСОБА_1 4742,50грн. - заборгованості за договором позики від 12.03.2020 року, 41,26грн. - процентів за користування позикою, 29,23грн. - 3% річних, 52,28грн. - інфляційних втрат; ОСОБА_2 4742,50грн. - заборгованості за договором позики від 12.03.2020 року, 41,26грн. - процентів за користування позикою, 29,23грн. - 3% річних, 52,28грн. - інфляційних втрат. В задоволенні решти вимог, слід відмовити.

Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь кожного позивача в розмірі по 839,96грн. (4870,29/100=48,70; 4865,27/48,70=99,90 грн.; 840,80/100 х99,90 = 839,96)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526,530,612,625,629,1046-1049,1053 ЦК України, ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1 , жительки: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , жителя: АДРЕСА_2 ) 4742,50грн. - заборгованості за договором позики від 12.03.2020 року, 41,26грн. - процентів за користування позикою, 29,23грн. - 3% річних, 52,28грн. - інфляційних втрат, 839,96 грн. судового збору, а разом 5705,23грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1 , жительки: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , жительки: АДРЕСА_3 ) 4742,50грн. - заборгованості за договором позики від 12.03.2020 року, 41,26грн. - процентів за користування позикою, 29,23грн. - 3% річних, 52,28грн. - інфляційних втрат, 839,96 грн. судового збору, а разом 5705,23грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тесту рішення суду - 19.10.2020 року.

Суддя: