Справа № 310/649/20
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Морока С.М.,

за участі секретаря судового засідання Олійник Н.М.,

представника заінтересованої особи Колоскової О.В.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу №310/649/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка,

В с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме просила встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, пояснила, що вона з 28.03.1965 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 20.01.2017.

Заявниця в судовому засіданні стверджувала, що за життя свого чоловіка ОСОБА_2 вона знаходилась на повному його утриманні, оскільки не мала ніякого доходу, окрім мінімальної пенсії у розмірі 1840 грн., жила за рахунок пенсії свого чоловіка, яка на місяць складала 3511,35 грн., після смерті якого залишилась фактично без засобів до існування, що в свою чергу підтверджується довідкою Пенсійного фонду м. Бердянська.

При зверненні заявниці до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для консультації про призначення пенсії по втраті годувальника їй було пояснено, що таке призначення здійснюється на підставі рішення суду про встановлення факту перебування заявниці на утриманні померлого годувальника, що послугувало причиною звернення ОСОБА_1 до суду з відповідною заявою.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Колоскова О.В. в судовому засіданні підтвердила, що для призначення пенсії по втраті годувальника необхідно встановлення факту перебування заявниці на утриманні померлого годувальника, при цьому визнала по суті заявлені вимоги ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне:

Згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року №1058-ІV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, зокрема дружині годувальника, яка досягла пенсійного віку.

Згідно п.1 ч.2 Закону № 1058-ІV, непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Так, пунктом 2.3. «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого чоловіка необхідно для вирішення питання щодо перерахунку пенсії відповідно до статті 36 розділу 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження факту її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 заявниця надала суду копію свідоцтва про укладення шлюбу заявниці з ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 від 28.03.1965 (а.с.15), копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 від 20.01.2017 (а.с.5), довідку про розмір її пенсії, яка складає 1840 грн., довідку про розмір пенсії померлого ОСОБА_2 , яка складає 3511,35 грн. (а.с.24).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.06.2018 р. №/24563 підтверджено, що ОСОБА_1 , дійсно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за однією адресою по день його смерті (а.с.11-12).

З 2008 року перебувала на пенсії, що підтверджується пенсійним посвідченням серія ААЕ №988535, а отже є непрацездатною особою (а.с.8).

Згідно довідки розмір пенсії ОСОБА_2 складав 3511,35 грн. (а.с.24).

Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст.257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 , має для заявниці юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, так як пенсія ОСОБА_2 , яка складала 3511,35 грн., була для заявниці постійним і основним джерелом засобів до існування.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, а тому підлягає встановленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 257, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до моменту його смерті.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 05 березня 2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду С. М. Морока