справа №619/2649/20
провадження №2/619/865/20
16 вересня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.
Справа № 619/2649/20
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ТОВ «ОТП Факторинг Україна»;
відповідач: ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позов про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Стислий виклад позиції позивача.
11 червня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-701/142/2006 від 13.07.2006 року у загальному розмірі 385 620,60 грн, у тому числі: 80 508,21 грн сума заборгованості за кредитом; 305 112,39 грн пеня за прострочення виконання зобов`язань, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 76,80 м2, житловою площею 49,80 м2, а саме: будинок літ. А-1, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, душ літ. Г, льох літ. Д, огорожа № 1, 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 13 липня 2006 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Коробець О.М. за реєстровим № 1432026, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 2623493, виданим приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Коробець О.М., шляхом проведення прилюдних торгів за ціною не менше 78 200,00 грн. З метою збереження предмету іпотеки до її реалізації, передати предмет іпотеки: будинок літ. А-1, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, душ літ. Г, льох літ. Д, огорожа № 1, 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
24 червня 2020 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 год 00 хв 13 липня 2020 року. Направлено відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 10 липня 2020 року.
13 липня 2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 26 серпня 2020 року.
26 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи перенести у зв`язку з зверненням до банку.
У судове засідання 16 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
У судове засідання представник позивача адвокат Камінська М.І. не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Згідно з кредитним договором № ML-701/142/2006 від 13.07.2006 АКБ «Райфффйзенбанк Україна», правонаступником прав якого є ПАТ «ОТП Банк», надав кредит у розмірі 13 000 доларів США ОСОБА_1 на придбання нерухомого майна.
13 липня 2006 року в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АКБ «Райфффйзенбанк Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № РML-701/142/2006 посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Коробець О.М. за реєстровим № 1445, згідно з умовами якого відповідач ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 76,80 м2, житловою площею 49,80 м2, а саме: будинок літ. А-1, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, душ літ. Г, льох літ. Д, огорожа № 1, 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 липня 2006 року, житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 76,80 м2, житловою площею 49,80 м2, а саме: будинок літ. А-1, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, душ літ. Г, льох літ. Д, огорожа № 1, 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1
12 листопада 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» були укладені договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н та договір відступлення права вимоги № б/н, згідно яких ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-701/142/2006 від 13.07.2006 та договором іпотеки № РML-701/142/2006 від 13 липня 2006 року.
Відповідно до заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2013 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 385 620,60 грн.
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
У ч. 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2013 року встановлено, що в порушення укладених умов кредитного договору № ML- 701/142/2006 від 13.07.2006, відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань, не погашає кредит, що підтверджується його заборгованістю перед банком у загальному розмірі 385 620,60 грн, у тому числі: 80 508,21 грн сума заборгованості за кредитом; 305 112,39 грн пеня за прострочення виконання зобов`язань.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобовязання Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до договору іпотеки № РML-701/142/2006 від 13.07.2006 позивач має право звернути стягнення на майно, яке є предметом зазначеного договору, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 76,80 м2, житловою площею 49,80 м2, а саме: будинок літ. А-1, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, душ літ. Г, льох літ. Д, огорожа № 1, 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього договору та умов кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, які поніс іпотекодержатель.
Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вказаної заборгованості, шляхом його продажу, в порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку».
Щодо наявності підстав для звернення стягнення на іпотечне майно, суд виходить із того, що відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що зумовлює право кредитора на звернення стягнення на передане в іпотеку майно в рахунок погашення наявної заборгованості.
У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку».
Згідно з ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (далі по тексту - Закон) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Звертаючись до суду з позовними вимогами, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» обрало судовий спосіб захисту порушених прав кредитодавця щодо виконання позичальником грошових зобов`язань, забезпечених іпотекою, та просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом прилюдних торгів.
Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону, частиною 1 якої передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
Частиною 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» визначено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.
Відповідно до п. 4.4 договору іпотеки № РML-701/142/2006 від 13.07.2006 вартість предмета іпотеки, визначена сторонами, становить 78 200,00 грн.
Отже, суд дійшов висновку про наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки відповідачем не виконано умови договору та не повернуто запозичені кошти.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Згідно з п. 15.5 ч. 1 «Перехідні положення» Розділу ХІІІ ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, пунктом 15.5 ч. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнити повністю.
В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-701/142/2006 від 13.07.2006 у загальному розмірі 385 620,60 грн, у тому числі: 80 508,21 грн сума заборгованості за кредитом; 305 112,39 грн пеня за прострочення виконання зобов`язань, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 76,80 м2, житловою площею 49,80 м2, а саме: будинок літ. А-1, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, душ літ. Г, льох літ. Д, огорожа № 1, 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 13 липня 2006 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Коробець О.М. за реєстровим № 1432026, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 2623493, виданим приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Коробець О.М., шляхом проведення прилюдних торгів за ціною не менше 78 200,00 грн.
З метою збереження предмету іпотеки до її реалізації, передати предмет іпотеки: будинок літ. А-1, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, душ літ. Г, льох літ. Д, огорожа № 1, 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 25 вересня 2020 року.
Суддя Є. А. Болибок