ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/1059/19 Номер провадження 22-ц/814/1352/20Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я. В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в порядку письмового письмовому провадженні в м. Полтаві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 18 березня 2019 року, ухвалене без участі сторін під головуванням судді Татіщевої Я.В., -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

30 жовтня 2019 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за відсотками на загальну суму 33381 гривень 20 копійок та судові витрати в сумі 1921,00 грн..

Підстави позову вмотивовував тим, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н від 11 серпня 2017 року, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

При укладенні договору позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписані ним Анкета - заява, «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи Банку» складають договір між ОСОБА_1 та банком, що підтверджується його підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Взяті на себе зобов`язання позичальник ОСОБА_1 не виконує. Станом на 15 липня 2019 року його заборгованість перед банком складає 33381 грн. 20 коп., з яких: 18684 грн. тіло кредиту; 11556 грн. 93 коп. заборгованість простроченим тілом кредиту; 1073 грн. 85 коп. заборгованості за відсотками, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1565 грн. 77 коп. штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 18 березня 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 11 серпня 2017 року в сумі 3000 гривні 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даним рішенням не погодився позивач АТ КБ «ПриватБанк» та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що не може бути взята до уваги правова позиція Верховного Суду, висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, оскільки відповідачем не оспорювалися і не заперечувалися умови договору, договір не визнавався недійсним, не оспорений факт його укладення.

Банківська виписка має статус первинного документу, який фіксує факт виконання господарських операцій та є підставою для задоволення вимог про стягнення нарахованих до сплати платежів.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом суперечить принципам платності кредитного договору, оскільки позивачем надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом. нарахування пені, розмір штрафів.

Заперечує проти відмови у стягненні штрафів, вмотивовуючи це порушенням норм матеріального права, а саме ст. 549 ЦК України.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду судом апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що 11 серпня 2017 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк, згідно якої погодився з тим, що цією заявою він приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, які разом із пам`яткою клієнта і тарифами складає між ним та банком договір банківського обслуговування.

В зазначеній заяві анкеті не було узгоджено між сторонами розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами та ро0міру штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору.

Також суд встановив, що на виконання умов договору відповідач отримав 3000 грн. кредитних коштів, які позивачу не повернув.

Частково задовольняючи позовні вимоги, та ухваливши рішення про задоволення позовних вимог лише в частині фактично отриманого кредитного ліміту в сумі 3000 гривень, місцевий суд виходив з того, що позивачем не надано належних доказів щодо отримання позивачів більшої суми кредитних коштів та відсутності погоджених між сторонами умов щодо сплати відсоткової ставки та штрафних санкцій.

Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень статей 526, 530, 1046, 1054 Цивільного кодексу України на підставі кредитного договору у позичальника виникає обов`язок з повернення наданих йому банком грошових коштів (кредиту) та сплати процентів у встановлені договором строки (терміни).

Згідно чинного законодавства визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Місцевий суд вірно встановив, що анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку не містить умов щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами та штрафних санкцій .

( а. с. 9)

Долучені до матеріалів справи Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» ( а.с. 10), та копія Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 11-27) не підписані відповідачем у справі .

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

У відповідності з вимогами ст.ст. 12, 81 Цивільно процесуального Кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.08.2017 року, слідує, що станом на 15 липня 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 33381 (тридцять три тисячі триста вісімдесят одна) грн. 20 коп., яка складається з наступних: 18684 (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 65 коп. заборгованість за тілом кредиту; 11556 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) грн. 93 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 85 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 (нуль) грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 0,00 (нуль) грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1565 (одна тисяча п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 77 грн. штраф (процентна складова) (а.с.07-08).

Місцевий суд вірно встановив, що у відповідності з довідною АТ КБ « Приватбанк» з 11.08.2017 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 3000 грн., а з 01.08.2018 року кредитний ліміт становить 0 грн. ( а. с. 111).

Долучені до матеріалів справи виписка з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 01 січня 1999 року по 01 березня 2020 року про рух коштів на рахунку (основна карта НОМЕР_1 ), не дає підстави для висновку, що розмір кредитного ліміту збільшувався та заборгованість за тілом кредиту становить 18684, 65 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності іншої заборгованості за тілом кредиту висновків місцевого суду не спростовують.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги в частині порушення принципу юридичної визначеності та нерелевантне посилання судом на постанову Верховного Суду.

Як зазначено вище Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, чітко висловила правові позиції щодо застосування при вирішенні спорів вимог ст. 634 ЦК України щодо спорів з АТ КБ « Приватбанк» в разі якщо відповідачами не підписувалися особисто умови та правила надання банківських послуг.

Заперечення апелянта щодо неврахування судом позиції Верховного Суду в складі колегії суддів касаційного господарського суду в справі №923/760/18 постанова від 08 липня 2019 року, у якій суд дійшов висновку про відсутність вимог закону щодо підпису боржника Умов та правил надання банківських послуг, є безпідставним, оскільки в цій постанові Верховний Суд не застосовував , не посилався та не спростовував правову позицією Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Подальша судова практика свідчить про те, що суди при вирішенні спору при аналогічних фактичних обставинах застосовують саме цей правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, від якого на даний час Велика Палата не відступила.

Не спростовують висновків місцевого суду і доводи апеляційної скарги щодо відмови у стягненні відсотків та штрафних санкцій.

Як зазначено вище, сторони не досягли домовленостей щодо розміру відсоткових ставок за користування кредитними коштами та розміру штрафних санкцій, що унеможливлює їх обчислення та стягнення.

Судове рішення та висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 18 березня 2020 року.

Підстави для зміни та розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції скарги компенсації не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 18 березня 2020 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.М. Бондаревська

Л.І. Пилипчук