Справа № 483/934/20
Провадження № 2/483/488/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Очакові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

01 липня 2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (далі - АТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачка звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 16 квітня 2011 року. Відповідачка своїм підписом у заяві підтвердила, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування у АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2800 грн. Відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 31 березня 2020 року має заборгованість в сумі 145486,37 грн., з яких: 2728,28 - заборгованість за тілом кредиту, 140885,27 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 1872,82 грн. - нарахована пеня. Разом з тим позивач зазначив, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 124198 грн. 96 коп., з яких 2728,28 грн. - 131264,05 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками в період з 16 квітня 2011 року по 20 січня 2020 року. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір в сумі 2102 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.

Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого.

16 квітня 2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одного боку, та ОСОБА_1 з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з заяви позичальника (а. с. 24).

За змістом цієї заяви, відповідачка погодилася на те, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг а також тарифами складають укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг.

До кредитного договору банк додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", а також Витяг з Умов та правил надання банківських. (а.с.25, 26-49).

За даними банку, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , кредитний ліміт змінювався таким чином: 1) 16.04.2011 року встановлений кредитний ліміт 500 грн.; 2) 16.04.2011 року зменшення кредиту - 300 грн.; 3) 03.06.2011 року - збільшення кредитного ліміту - 600 грн.; 4) 19.07.2011 року - збільшення кредитного ліміту - 800 грн.; 5) 23.11.2011 року - зменшення кредитного ліміту - 1,0 грн.; 6) 31.03.2012 року - збільшення кредитного ліміту - 300 грн.; 7) 04.06.2012 року - збільшення кредитного ліміту - 2000 грн.; 8) 11.08.2013 року - збільшення кредитного ліміту - 2400 грн; 9) 18.08.2013 року - збільшення кредитного ліміту - 2800 грн; 10) 20.01.2020 року - зменшення кредитного ліміту - 0,00 грн. (а.с.23).

Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором згідно з розрахунком, наданим банком, відповідачка здійснила 02 березня 2018 року в сумі 27,18 грн.

Відповідно Довідки, наданої позивачем, за вказаним кредитним договором відповідачці ОСОБА_1 надавалися кредитні картки, останній раз 21 березня 2017 року кредитна картка № НОМЕР_1 з терміном дії до вересня 2020 року (а.с.22).

З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на на 31 березня 2020 року має заборгованість в сумі 145486,37 грн., з яких: 2728,28 - заборгованість за тілом кредиту, 140885,27 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 1872,82 грн. - нарахована пеня, а також штрафи - 500 грн. штраф фіксована частина, 548,63 грн. штраф фіксована частина.

Разом з тим, позивач зазначив, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 124198 грн. 96 коп., з яких 2728,28 грн. - 131264,05 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками в період з 16 квітня 2011 року по 20 січня 2020 року.

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідачки заборгованості по відсоткам, суд виходить з того, що заява від 16 квітня 2011 року, не містить умов щодо нарахування та сплати зазначених сум.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина 2 статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України)

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України).

Згідно ст.1056-1 ЦК України (що діяла станом на 09.01.2009 року), розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч.4 статті 55 Закону України "Про банки і банківську

діяльність", банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором розмір процентів за користування кредитом на момент укладення договору складав 36%. Починаючи з 01 січня 2013 року процентна ставка зменшилася до 30%, а в подальшому з 01 вересня 2014 року процентна ставка збільшилася до 34,80%, а з 01 квітня 2015 року до 43,20 %.

Разом з тим, доказів про те, що позивач повідомив відповідачку про зміну процентної ставки за кредитним договором, а вона погодилася з такими змінами, позивачем не надано.

З наведеного вбачається, що позивач в порушення вказаних норм в односторонньому порядку неодноразово змінював розмір процентної ставки за кредитним договором.

Крім того, матеріали справи не містять Витягу з Тарифів та Витяг з Умов які діяли на час підписання відповідачкою заяви позичальника.

З урахуванням викладеного, а також того факту, що суду не надано письмового договору, підписаного відповідачем, про те, що він приймає умови щодо нарахування відсотків, суд задовольняє позов частково в сумі 2728 грн. 28 коп., що становить заборгованість за тілом кредиту.

Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених вимог в сумі 42 грн. 67 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в рахунок заборгованості за кредитним договором від 16 квітня 2011 року 2728 дві тисячі сімсот двадцять вісім) гривень 28 копійок, в рахунок сплаченого судового збору 42 (сорок дві) грн. 67 коп., а всього 2770 (дві тисячі сімсот сімдесят) гривень 95 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий