Справа №: 398/4169/17
провадження №: 2/398/970/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" вересня 2020 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді - Нероди Л.М.,

за участі секретаря - Мазерської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №398/4169/17ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

учасники: представник позивача - ОСОБА_3 , представник відповідача - адвокат Швець С.В.,

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позов мотивує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 . У даному будинку зареєстрований, але фактично не проживає відповідач ОСОБА_2 та заважає позивачу розпоряджатися своєю власністю, тому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилася.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові та просив їх задовольнити.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що квартира придбана сторонами у період шлюбу та задоволення позовних вимог позбавить відповідача права власності на спільну квартиру. Крім того, періодична відсутність відповідача по місцю реєстрації пов`язана з тим, що він постійно їздить на заробітки за кордон або у інші міста України. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

16 січня 2018 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі.

20 червня 2018 року заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області позовні вимоги задоволено. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

03 квітня 2020 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області заяву представника відповідача задоволеною, заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.06.2018 року скасовано і справу призначено до розгляду.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири №3443 від 03.12.2004 року, який посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кібальнік О.Ф.

Відповідно довідки про склад сім`ї №1604 від 22.11.2017 року по АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - син, ОСОБА_2 - чоловік.

Згідно Актів, які складено за період з червня 2017 року до листопада 2017 року, ОСОБА_2 зареєстрований та не проживає у кв. АДРЕСА_1 , комунальні послуги не сплачує.

Згідно п. 11 копії договору купівлі продажу квартири, цей договір укладено за письмовою заявою чоловіка покупця - ОСОБА_2 , справжність підпису якого на цій заяві засвідчено секретарем Димитрівської селищної ради міста Олександрії Бандурко Т.В. 01.11.04. по реєстру №317 про його згоду на купівлю його дружиною вищезазначеної квартири на кошти, які є спільною сумісною власністю подружжя. Покупець своїм підписом під цим договором підтверджує, що в фактичних шлюбних відносинах з іншими особами він не перебуває.

ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що спірна квартира придбана сторонами у період шлюбу та є спільною сумісною власністю.

Законодавство України не дозволяє визнавати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо спірна нерухомість є власністтю, у даному випадку співвласник кв. АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 .

НОРМИ ПРАВА

Відповідно ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так ч. 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст. 391 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Першого Протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не довела обставини, на які посилалась, як на підставу для задоволення позову, а відповідач у розумінні ЦК України є співвласником спірної квартири, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно залишити по фактично понесеним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 258, 264, 265, 273, 280 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 вересня 2020 року.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА