ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1322/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/3511/18 Категорія: на ухвалу Мазуренко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Храпка В.Д., Вініченка Б.Б.,
за участю секретаря:Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2018 року про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України у справі за поданням Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року головний державний виконавець Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Тицькун С.В. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у зв`язку з невиконанням покладених на нього зобов`язань.

Подання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні в Уманському МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 55176968 з виконання наказу № 925/909/17, виданого господарським судом Черкаської області 30.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного історико-архітектурного заповідника «Стара Умань» заборгованості в розмірі 209 794,32 грн. 17.11.2017 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Боржник в добровільному порядку рішення не виконує, на виклики державного виконавця не з`являється та своїми діями унеможливлює виконання рішення суду.

Посилаючись на п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець просив суд постановити ухвалу про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання покладених на нього зобов`язань за судовим наказом №925/909/17 від 30.10.2017.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2018 року подання головного державного виконавця задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу у зв`язку з невиконанням зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання ним зобов`язань.

Судове рішення мотивоване тим, що боржник судове рішення про стягнення боргу не виконав та будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснив, а наявність невиконаних зобов`язань є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

У липні 2020 року на вказану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, доводи якої зводяться до того, що державний виконавець у поданні не довів факту ухилення боржником від виконання зобов`язань за судовим наказом. Боржнику не направлялись жодні повідомлення про необхідність з`явитись до відділу ДВС. Державний виконавець не надав достатніх доказів про вчинення ним усіх можливих заходів для примусового виконання судового рішення. Оскаржуваною ухвалою порушується право ОСОБА_1 на свободу пересування, в тому числі і залишення території України.

Скаржник просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.09.2018 скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відмовити.

На апеляційну скаргу надійшов відзив від старшого державного виконавця Щербак О.І., в якому вказує, що виконавцем здійснювались усі необхідні виконавчі дії для примусового виконання зведеного виконавчого провадження. Однак, боржник активних дій з погашення заборгованості не вчиняв, до відділу ДВС не з`являвся, на депозитний рахунок відділу від боржника кошти не надходили.

Вважаючи апеляційну скаргу безпідставною, а ухвалу законною, державний виконавець просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Встановлено, що Господарський суд Черкаської області видав 30.10.2017 наказ про примусове виконання рішення господарського суду Черкаської області від 09.10.2017 про стягнення з відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь державного історико-архітектурного заповідника «Стара Умань» 201843,11 грн. заборгованості з орендної плати та 7951,21 грн. пені (а.с. 5).

Постановою головного державного виконавця Уманського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Тицькун С.В. відкрито виконавче провадження 17.11.2017 з виконання вказаного наказу (а.с. 6).

У зв`язку з реорганізацією територіальних органів ДВС Уманський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області змінив назву на Уманський міський відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

За змістом частини 1 статті 446 розділу VI "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)" ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Розділом V ГПК України врегульовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.

Згідно з частиною 1 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, зокрема, статтею 337 ГПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Статтею 338 ГПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Отже, вирішення питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, розглядається судом у порядку того судочинства, в якому вирішувався спір по суті.

Таким чином, процесуальним законом визначено порядок розгляду даного питання, якого суд першої інстанції не дотримався, розглянувши справу в порядку цивільного судочинства, оскільки порушене в поданні державним виконавцем питання тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, пов`язане з виконанням судового рішення в господарській справі.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 377 ЦПК України визначено, що порушення правил юрисдикції загальних судів є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, незалежно від доводів апеляційної скарги.

Якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини 1 статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (ч. 1 ст. 256 ЦПК України).

Отже ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням правил юрисдикції загальних судів, а тому відповідно до вищевикладеного підлягає скасуванню апеляційним судом із закриттям провадження в даній справі, а розгляд даної справи віднесено до господарського суду, юрисдикція якого поширюється на місто Черкаси.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2018 року скасувати.

Закрити провадження у справі за поданням державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Повідомити Уманський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що розгляд даної категорії справ віднесено до юрисдикції господарського суду.

Роз`яснити Уманському міському відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови, звернутись до Черкаського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2020 року.

Судді