Справа № 471/971/19
Провадження №2/471/99/20
Номер рядка звіту 68
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2020 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Романчук О.О.,

представник позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/971/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 09.12.1995 року сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час подружнього життя між сторонами виникли непорозуміння, подальше перебування у шлюбі недоцільне, збереження сім`ї неможливе, оскільки подружні стосунки припинено. З жовтня 2019 року сторони проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть. Шлюб носить формальний порядок, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання з`явився представник відповідача, позовні вимоги визнав частково, просив суд відмовити позивачу в задоволені позовної вимоги в частині стягнення судового збору з відповідача з причини неспроможності сплатити судовий збір у зв`язку із важким матеріальним становищем.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

09 грудня 1995 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 69 (а.с. 5).

Спільне життя між подружжям не склалося, через розходження поглядів на сімейні та подружні відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Спору відносно поділу майна подружжя між сторонами на час розгляду справи не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Стаття 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Крім того, за ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин.

Але кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин або до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Та як слідує із позовної заяви, сторони шлюбні відносини фактично припинили, а тому у суду є підстави вважати, що вони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При цьому, за правилами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом він припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України).

За таких фактичних обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить їхнім же інтересам, а тому такий шлюб, згідно вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн., оскільки відповідачем не було надано належних доказів, які підтверджують доводи щодо підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору, у встановленому законом порядку і розмірі, чи дають підстави для звільнення її від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, що укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Кам`януватка Братського району Миколаївської області, зареєстрований 09 грудня 1995 року відділом реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 69 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , витрати, понесені при сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Позивач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

СуддяІ.Б. Скарницька

Повний текст рішення виготовлено 14.05.2020 року