ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року

м.Суми

Справа №592/16658/19

Номер провадження 22-ц/816/637/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 лютого 2020 року про зупинення провадження у справі, у складі судді Катрич О.М., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 лютого 2020 року провадження у справі № 592/16658/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Сумигаз Збут» про зобов`язання вчинити певні дії, зупинено до результатів розгляду адміністративної справи № 826/9665/16, яка перебуває у провадженні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, просить скасувати ухвалу про зупинення провадження у справі, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до розгляду адміністративної справи № 826/9665/16, яка перебуває у провадженні Верховного Суду, оскільки вона стосується порядку регулювання цін на газ, що здійснюється КМ України. ОСОБА_1 не є стороною у вказаній справі, результати її розгляду ніяк не впливають на її права чи на права відповідача у правовідносинах, що склалися.

Вказує, що в матеріалах справи наявні докази нарахування відповідачем завищеного тарифу, що ним визнається і ці обставини дають можливість встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду і, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, виключає можливість зупинення провадження. Зазначає, що рішення у справі № 826/9665/16 вже набрало законної сили, а тому зупинивши провадження у справі, суд допустив порушення норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Сумигаз Збут» з доводами апеляційної скарги не погоджується, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до результатів розгляду адміністративної справи № 826/9665/16, яка перебуває у провадженні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, оскільки саме на рішення у вказаній справі посилається ОСОБА_1 в обґрунтовуючи позовні вимоги. Вказує, що ТОВ «Сумигаз Збут» здійснює лише постачання природного газу, а встановлення ціна на природній газ належить до компетенції Кабінету Міністрів України, тому будь-яке рішення по справі № 826/9665/16 повинен виконувати саме відповідач Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За пунктом 14 частини 1 статті 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що підставами позову ОСОБА_1 є наявність у неї права на перерахунок сплачених платежів за газ через скасування Окружним адміністративним судом м. Києва постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року, оскільки раніше вона сплачувала тарифи за завищеною ціною. 27 серпня 2019 року звернулася до відповідача з листом про проведення перерахунку за спожитий природний газ, починаючи з 27 квітня 2016 року, а суму надміру сплачених коштів просила зарахувати на її рахунок в якості переплати в рахунок майбутніх платежів.

Адміністративна справа № 826/9665/16 за касаційними скаргами Кабінету Міністрів України, ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року перебуває в провадженні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що унеможливлює розгляд зазначеної цивільної справи, а тому згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до результатів розгляду цієї справи.

Колегія суддів не погоджується із висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Сумигаз Збут», в якому просила зобов`язати відповідача провести перерахунок коштів, сплачених за постачання природного газу по її особовому рахунку, із розрахунку визначення ціни за спожитий газ в період з 27 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) в розмірі 3,60 грн за 1 м кубічний та зарахувати утворену переплату грошових коштів на її особовий рахунок (а.с. 1-5).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , крім іншого, посилалась на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року у справі № 826/9665/16, залишене без змін Шостим апеляційним адміністративним судом 08 липня 2019 року, яким скасовано Постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року та визнано протиправною та не чинною з моменту її прийняття.

Підставою для зупинення провадження у цій справі став факт перебування на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду адміністративної справи № 826/9665/16.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними.

Разом з тим, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, не навів мотивів, які факти можуть бути встановлені або спростовані за наслідками розгляду адміністративної справи № 826/9665/16, рішення в якій набрало законної сили, і яка перебуває у провадженні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, та їх вплив на вирішення цієї справи.

Окрім того, суд першої інстанції не перевірив належним чином, чи є спільним предмет доказування в обох справах та, чи є вимоги в цих справах такими, що нерозривно пов`язані між собою, що давало б підстави встановити об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Такі ж правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року (справа № 755/4039/17, провадження № 61-19434св18).

З роз`яснень, наданих у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК (у новій редакції ст. 251 ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Колегія суддів вважає, що в оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, не вказав обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі № 826/9665/16, яка перебуває у провадженні Верховного Суду, виключає можливість на підставі наданих доказів встановити при розгляді цієї справи наявність обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтувала свої вимоги.

За таких обставин, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про безпідставність ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні процесуального питання щодо зупинення провадження у справі до результатів розгляду адміністративної справи № 826/9665/16, яка перебуває у провадженні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, допущено неповне з`ясування обставин справи, порушено норми процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 лютого 2020 року про зупинення провадження у справі № 592/16658/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Сумигаз Збут» про зобов`язання провести перерахунок коштів, сплачених за постачання природного газу, а справу направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина