Справа № 313/110/20
Провадження №; 2/313/188/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Шубіна О.П., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на 1 (одну) цілу житлового будинку під номером АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,60 га для веденення підсобного господарства, яка розташована на території с. Менчикури Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 58 років ОСОБА_2 .

Обгрунтовуючи вимоги позивач посилається на те, що у грудні 2019 року він звернувся до державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька ОСОБА_2 , проте державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав, що під час розгляду його заяви державним нотаріусом встановлено, що державна реєстрація права власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня.

Спору з приводу спадкового майна не існує, проте він позбавлений можливості розпорядитися належним йому спадковим майном 1 цілою житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю, оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності останнього на спадкове майно, тому він позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно.

Судові витрати залишити за позивачем.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Голова Менчикурівської сільської ради Дзіневський І.П., звернувся із заявою, у якій просить суд розглянути справу без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності відповідача по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Вислухавши позивача та його представника, вивчивши думку відповідача, матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 58 років помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане Мечикурівською сільською Радою Веселівського району Запорізької області, актовий запис про смерть № 23 (а.с.8).

Ступінь родинних відносин позивача з спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 06.11.1969 р.

Після смерті батька відкрилася спадщина на все майно, що належало йому на праві власності, зокрема:

- 1/1 ціла житлового будинку АДРЕСА_1 , який батько за життя придбав у власність, що підтверджується Випискою з рішення загальних зборів уповноважених колгоспників (Протокол № 2 від 31.08.1991 року), довідкою виданої КСП ім. Шевченко та реєстраційним свідоцтвом за реєстровим № 99 від 29 серпня 1994 року;

- земельну ділянку площею 0,60 га, для ведення підсобного господарства, яке розташоване на території с. Менчикури Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, яка належала батькові за життя на праві власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 000003 № 387 виданий Менчикурівською сільською Радою народних депутатів 20 серпня 1996 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 387.

Факт проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої 17.12.2019 р. за вих. № 990 Менчикурівською сільською радою Веселівського району Запорізької області. Згідно відомостей вказаній у даній довідці вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 позивач зареєстрований з 28.02.2000 р. по теперішній час (а.с.6).

Згідно листа завідувача Веселівської державної нотаріальної контори Дзябко М.І. № 57/01-16 від 05.02.2020 р. на лист Веселівського районного суду Запорізької області № 313/110/20 175 від 31.01.2020 р. щодо надання копії спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 встановлено, що вході перевірки алфавітних книг обліку спадкових справ за 1996-2020 роки спадкова справа у Веселівській державній нотаріальній конторі Запорізької області не заводилася.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Крім того, частиною п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім того, частиною п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

На час придбання батьком позивача вказаного житлового будинку та здійснення реєстрації права за № 99 від 29.08.1994 р., питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За життя спадкодавець у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не оформив право власності на спадкове майно, внаслідок чого позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зазначені вище обставини повністю підтверджуються доданими до позовної заяви доказами.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідач позов визнав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а також з врахуванням думки позивача, який просив судові витрати залишити за ним.

На підставі ст.ст. 15, 16, 1216, 1261, 1268 ЦК України, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., ст. ст.1-13, 81, 89, 141, 200, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на 1 (одну) цілу житлового будинку під номером АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,60 га для веденення підсобного господарства, яка розташована на території с. Менчикури Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 58 років ОСОБА_2 .

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.03.2020 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

24.02.2020