справа №619/4277/18
провадження №2/619/51/20
У Х В А Л А

11 березня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.

за участю секретаря

судового засідання - Мєщан І.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дергачі

цивільну справу за позовом

Дергачівської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська науково-дослідна станція», до ОСОБА_1 «про скасування державної реєстрації права власності на витребування земельної ділянки», де у якості третіх осіб є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

встановив:

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом Дергачівської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська науково-дослідна станція», до ОСОБА_1 «про скасування державної реєстрації права власності на витребування земельної ділянки», де у якості третіх осіб є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник надали клопотання про залишення позову без розгляду, повернення заяви прокурору та закриття цивільного провадження, т.я. прокурор при зверненні із позовом до суду не мав повноважень. Конкретно вказані сторони пояснювали, що

ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі №619/4277/18.

Однак, не вбачається наявність підстав та повноважень прокурора на звернення до суду з позовною заявою виходячи з наступного:

Конституцією України в статті 131-1 встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, серед іншого, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Окрім того, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження та засади діяльності прокуратури встановлені Законом України «Про прокуратуру». Відповідно до частини 3 статті 23 вищевказаного Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Однак, частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Керівником Дергачівської місцевої прокуратури при поданні позовної заяви не було обґрунтовано та доведено достатніми та допустимими доказами підстави здійснення представництва в суді в дані справі.

Так, не було надано до суду доказів вживання прокуратурою заходів щодо стимулювання та зобов`язання Державного агентства лісових ресурсів звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Також, прокуратурою не встановлено підстави та обставини, через які вищевказаний органи виконавчої влади не звертався до суду. Невчинення даних дій прокуратурою унеможливлює встановлення наявності порушення або загроза порушенню інтересів держави.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в ухвалі від19.07.2018р.

у справі №822/1169/17 та у складі Касаційного господарського суду в постанові від 20.09.2018 у справі №924/1237/17 зазначив, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і чи є підстави для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва

Окрім того, Керівником Дергачівської місцевої прокуратури в позовній заяві зазначено, що позов подається в інтересах держави в особі, зокрема. Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція», що прямо заборонено законодавством України. Оскільки, відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Таким чином, прокурор Дергачівської місцевої прокуратури порушив Закон України «Про прокуратуру» звертаючись з даною позовною заявою.

Тому відповідач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник просили залишити без розгляду або повернути позовну заяву керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, а провадження у справі № 619/4277/18 закрити за відсутністю підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави та для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої юридичної особи.

У судовому засіданні представник позивача - керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області просив у задоволенні клопотання відмовити, як безпідставному.

Суд, вислухавши сторони. Вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що Черкасько-Лозівською сільською радою Харківської області 08.06.2010 на LVII сесії V скликання питання про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,1377 га (кадастровий номер: :00:000:0625) не розглядалося та не вирішувалося, відповідне рішення сільською радою не приймалося, що підтверджується протоколом LVII сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Харківської області від 02.10.2009.

Однак, на виконання вказаного рішення, ОСОБА_4 видано державний акт серії ЯЛ №181470 від 05.08.2010 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1377 га, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58.

17.08.2010 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу вказаної земельної ділянки, про що здійснено реєстрацію у поземельній книзі 10.09.2010.

Вищевказані доводи підтверджуються вироком Жовтневого суду м. Харків від 05.06.2013 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03.006.2014 задоволено апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 . Вирок Жовтневого суду м. Харків від 05.06.2013 відносно ОСОБА_5 в частині засудження по ч.3 ст. 365 КК України відмінено у «зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину та справу в цій частині припинено.

Згідно з вимогами п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014, звільнено ОСОБА_5 від відбуття призначеного йому даним вироком за ч.2 ст. 366 КК України покарання у виді 4 років позбавлення свободи з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 рік. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Вищевикладені порушення чинного законодавства свідчать про незаконність та протиправність набуття ОСОБА_4 права власності на зазначену земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :00:000:0625).

З метою захисту інтересів держави прокуратурою Харківської області:

23.03.2012 до Дергачівського районного суду подано позовну заяву в інтересах держави до ОСОБА_6 про визнання недійсним, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки.

27.08.2012 ОСОБА_1 подано на адресу Дергачівського районного суду Харківської області зустрічну позовну заяву в рамках справи № 619/1976/2012 про визнання права власності на дану земельну ділянку.

Одночасно, відповідно до свідоцтва про право власності, № 6832896, виданого

25.07.2013 Реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 4326460 від 25.07.2013, зареєстровано право власності 04.07.2013 на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, загальною площею (кв.м): 216.4, житлова площа (кв.м): 98.2, з яких : літ."А-1", тераса літ."а,а1", навіс літ."а2", басейн літ."Б", сарай літ.'Т", зливна яма літ."В", огорожа літ."№-№2", що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 20, номером запису про право власності: 1815318, за ОСОБА_1 , тобто за відповідачем.

Вивченням інформації про зареєстроване право власності на земельну ділянку встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташовано об`єкт нерухомості - житловий будинок.

Вказані відомості підтверджуються довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 161971427

11.10.2013 рішенням Дергачівського районного суду Харківсько області у задоволенні позову заступника прокурора Харківської обалсті відмовлено, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.02.2014 у справі № 2010/1976/12, яке набрало законної сили, позов заступника прокурора області задоволено частково та визнано недійсним державний акт серія ЯЛ №181470 на право власності на земельну ділянку площею 0,1377 га по АДРЕСА_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 .

При розгляді справи Апеляційним судом Харківської області, в тому числі при винесенні рішення від 19.02.2014 відповідач ОСОБА_1 буда присутня.

Касаційна скарга відповідачем у даній справі не подавалась, про свідчать матеріали справи, а рішення Апеляційного суду Харківської області позивач, ДП «ХЛНДС» не надсилалось.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25.10.2018 у справі № 619/4277/18, відкрито провадження № 2/619/1830/18 за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» до відповідача про скасування державної реєстрації права власності та витребування земельної ділянки.

За таких обставин суд вважає доведеним право керівника Дергачівської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська науково-дослідна станція» - звернутися до суду із позовом до ОСОБА_1 «про скасування державної реєстрації права власності на витребування земельної ділянки», де у якості третіх осіб є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (від 14.10.2014 № 1697-VII в редакції Закону від 02.07.2015 №578-VІІІ, далі Закон), прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/9 (п.2, 3 Резолютивної частини):

- під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині другій статті 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади;

- під представництвом прокуратурою України інтересів держави в господарському суді за змістом ст. 131-1 Конституції України та ст. 45 ЦПК України треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави.

Ці дії включають подання прокурором до суду загальної юрисдикції позовної заяви, його участь у розгляді справи за позовною заявою, а також у розгляді судом будь-якої іншої справи за ініціативою прокурора чи за визначенням суду, якщо це необхідно для захисту інтересів держави.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, у зв`язку з чим захист інтересів держави у сфері земельних правовідносин є одним із пріоритетних напрямів представницької діяльності прокурорів.

Крім того, основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1, зокрема вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

При цьому Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства, та знаходять засоби для їх вирішення.

Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов`язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості.

На необхідність визначення справедливої рівноваги між інтересами суспільства і конкретної особи звертав увагу і Верховний Суд України у постанові від 18.10.2013 у справі № 6-92цс13 за позовом прокурора про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та її повернення.

Положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини забезпечено врахування принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

Слід зазначити, що пред`являючи позов у вказаній справі, прокурор виходить саме з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму повернення спірної землі із володіння відповідача. Про наявність суспільної проблеми свідчить той факт, що земельна ділянка була незаконна відчужена фізичній особі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Таким чином, звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про повернення у власність держави земельної ділянки, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.257, 185 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання про залишення без розгляду позовної заяви Керівника Дергачівської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська науково-дослідна станція», до ОСОБА_1 «про скасування державної реєстрації права власності на витребування земельної ділянки», де у якості третіх осіб є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

і закритті провадження у справі № 619/4277/18 за відсутністю процесуальної підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави як особи, якій законом не надано право звертатися до суду в інтересах іншої юридичної особи.

Відмовити у задоволенні клопотання про повернення позовної заяви Керівника Дергачівської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська науково-дослідна станція», до ОСОБА_1 «про скасування державної реєстрації права власності на витребування земельної ділянки», де у якості третіх осіб є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

і закритті провадження у справі № 619/4277/18 за відсутністю процесуальної підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави як особи, якій законом не надано право звертатися до суду в інтересах іншої юридичної особи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо в судову палату по цивільних справах Харківського апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. Ю. Кононихіна