Справа № 315/226/20
Номер провадження № 2/315/211/20
14 травня 2020 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Браціло І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, -
18.02.2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком.
В позові позивач посилався на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі до 18.09.2018 року, яка зареєстрована у житловому будинку АДРЕСА_1 , з 25.01.2019 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , з серпня 2018 року відповідач самостійно залишила житловий будинок та постійно мешкає зі своїм батьком за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрація відповідача у будинку створює для нього перешкоди як власника будинку, так як ця обставина унеможливлює отримувати житлово-комунальну субсидію, посилаючись на ст.ст. 319, 405 ЦК України прохав визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратившою право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
26.02.2020 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите підготовче засідання на 25.03.2020 року.
25.03.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області оголошена перерва у підготовчому провадженні до 01.04.2020 року.
01.04.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області оголошена перерва у підготовчому провадженні до 22.04.2020 року.
22.04.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду у відкрите судове засідання на 14.05.2020 року.
У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі до 18.09.2018 року, яка зареєстрована у житловому будинку АДРЕСА_1 , з 25.01.2019 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , з серпня 2018 року відповідач самостійно залишила житловий будинок та постійно мешкає зі своїм батьком за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрація відповідача у будинку створює для нього перешкоди як власника будинку, так як ця обставина унеможливлює отримувати житлово-комунальну субсидію, посилаючись на ст.ст. 319, 405 ЦК України прохав визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратившою право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що є рідним братом позивача, знає його колишню дружину - відповідача у справі, йому відомо, що остання в будинку не проживає, йому це відомо, так як він спілкується з братом та буває у нього в будинку, де мешкає відповідач йому невідомо.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є дружиною позивача та мешкає у будинку чоловіка, його колишню дружину не знає, однак іншої жінки крім неї, у будинку не проживає.
Суд, керуючись ст.280 ЦПК України, так як належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов не подав, а проти заочного розгляду справи не заперечує позивач, розглядає справу заочним розглядом на підставі наявних у справі доказів.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:
Позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Станом на 18.02.2020 року відповідач зареєстрована за адресою: будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою.
14.02.2006 року відповідач зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується записами у домовій книзі.
29.04.2008 року відповідач на підставі договору купівлі-продажу придбала житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №49 від 22.04.2020 року.
17.07.2009 року відповідач на підставі договору купівлі-продажу придбала житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №50 від 22.04.2020 року.
З серпня 2018 року відповідач не мешкає в будинку та не користується ним, що підтверджується поясненнями позивача та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3
18.09.2018 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.
25.01.2019 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , після державної реєстрації шлюбу остання отримала прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного:
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.2 п.7 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення.
Правовідношення, які виникли між сторонами, регулюються ст.405 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач з позовом до колишньої дружини як члена своєї сім`ї про визнання її втратившою право користування житловим приміщеннями будинку в зв`язку з відсутністю її без поважної причини понад рік в житлових приміщеннях будинку.
Суд вважає встановленою обставину, передбачену ч.2 ст.405 ЦК України, а саме відсутність відповідача у житлових приміщеннях у житловому будинку АДРЕСА_1 , як члена сім`ї власника будинку без поважних причин понад один рік, остання підтверджується поясненнями позивача та показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Таким чином, відповідач відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України втратила право на користування житлових приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю у житлових приміщеннях у житловому будинку АДРЕСА_1 без поважних причин понад один рік.
Крім того, судом встановлено, що визнання особи втратившою право на користування житлових приміщень у житловому будинку АДРЕСА_1 за наявності права власності на житлові будинки АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , не призводить її до безпритульного стану.
А тому позов підлягає задоволенню як такий, шо ґрунтується на законі, підтверджений обставинами, встановленими судом під час їх перевірки доказами, які суд вважає достовірними, належними та допустимими.
Керуючись ст. 3-5, 10-13, 89, 141, 263-266, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 405 ЦК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , втратившою право користування житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю в житлових приміщеннях будинку без поважних причин понад рік.
Повний текст рішення буде складений 19.05.2020 року.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: Ярош С.О.