Справа № 453/724/20
№ провадження 2/453/301/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Брони А.Л.
секретаря судових засідань Павкевич Н.Я.,
без учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
18.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Сколівського районного суду від 19.06.2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами позовного провадження з визначенням дати підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 04.08.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового засідання.
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказав, щойого батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за життя в 1964 році та в 1989 році були побудовані два житлові будинки, які належали їм нам праві спільної сумісної власності.
05.07.1990 року Сколівською районною Радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Сколівської районної Ради народних депутатів №170 від 26.06.1990 року ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначає, що правостановлюючих документів на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , батьки за життя в силу різних причин не виготовили, однак, згідно виписки з погосподарської книги, виданої Нижньорожанківським старостинським округом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області від 09.06.2020 року, такий був побудований та рахувався за його батьком. Стверджує, що покійні батьки набули за життя право власності на зазначений житловий будинок, відповідно до норм законодавства, яке діяло на момент побудови даного будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_8 , після смерті котрої відкрилась спадщина, до складу якої входило майно, зокрема: Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_8 заповіту складено не було.
Позивач вказує, що спадкоємцями першої черги після смерті матері був він, його батько та інші діти спадкодавця, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Жоден із спадкоємців в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття такої не звертався.
Вважає, що він з батьком прийняли спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, оскільки разом з спадкодавцем при його житті здійснювали утримання спадкового майна - житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжували утримувати і після смерті матері, таким чином вступили в управління та володіння спадковим майном, розпорядженням предметами домашнього вжитку спадкодавця, сплачували комунальні послуги, підтримували земельну ділянку, відведену для обслуговування даного будинку, у належному стані.
На підтвердження спільного проживання зі спадкодавцем за одною адресою позивачем долучено копію паспорта, виданого Сколівським РВ УМВСУ у Львівській області від 16.05.2002 року, в якому місцем його проживання з 03.03.1995 року зазначено адресу: АДРЕСА_1 . Крім цього, даний факт підтверджується довідкою Нижньорожанківського старостинського округу № 1641 від 09.06.2020 року.
Зазначає, що згідно з довідкою Нижньорожанківського старостинського округу № 324 від 12.02.2020 року, його батько - ОСОБА_7 до дня своєї смерті проживав у АДРЕСА_1 , а отже ним та його батьком прийнято спадщину за законом в порядку ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, після смерті ОСОБА_8 в рівних частках, тобто йому належить ј частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та ј житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а його батьку відповідно ѕ переліченого майна.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_7 , після смерті котрого відкрилась спадщина, до складу якої входило майно, що належало йому на праві власності, а саме: ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташовного за адресою: АДРЕСА_1 та ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_7 на випадок своєї смерті не складав.
Позивач вказує, що спадкоємцями першої черги після смерті батька є він та його рідні сестри - ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживали, до нотаріуса протягом шести місяців з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття такої не зверталися, а відтак вважаються такими, що не прийняли спадщину.
Зазначає, що прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому, успадкувавши ѕ частини спірного майна та будучи вже власником ј частини цього ж майна, йому належать житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 .
Додатково, на обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує на той факт, що свідоцтво про право власності від 05.07.1990 року, видане Сколівською районною Радою народних депутатів на ім`я ОСОБА_7 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 було втрачено, про що було подано відповідне оголошення в газеті «Бойківська думка», а правовстановлюючі документи на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за життя батьків так і не було виготовлено.
Зазначає, що на даний час він є єдиним спадкоємцем спадкового майна після смерті свого батька, однак оформити право власності та здійснити державну реєстрацію спадкового майна неможливо, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно на ім`я спадкодавця.
Додатково позивач вказує, що на житловий будинок, 1989 року побудови, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , його батьки у передбачений законом, який діяв на момент побудови такого будинку, спосіб набули право власності, що підтверджується відомостями погосподарських книг, проте за життя не зареєстрували на нього право власності.
З метою оформлення спадщини 13.01.2020 року позивач звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак не подав документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на спірне спадкове майно, у зв`язку з чим йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.
Внаслідок вищезазначених обставин позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів.
Позивач ОСОБА_8 в засідання не з`явився, але його представник - адвокат Павкович О.В. попередньо подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі довірителя, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.
Відповідач Славська селищна рада Сколівського району Львівської області в судове засідання явку представника не забезпечила, але попередньо селищним головою було подано клопотання про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.
Треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, попередньо подавши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності у якій, зокрема, зазначили, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.03.1976 року Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області вбачається, що батьками позивача - ОСОБА_1 записані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 26.07.1999 року Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 23.
Судом встановлено, що за життя ОСОБА_8 та її чоловіком ОСОБА_7 у 1964 року було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також у 1989 року було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ст. ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними
Отже, внаслідок смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло майно, зокрема Ѕ частка житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та Ѕ частка житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .
Заповіту ОСОБА_8 на випадок своєї смерті не складала.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 були її чоловік ОСОБА_7 та діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Попри те, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживали, до нотаріуса протягом шести місяців з дня відкриття спадщини із заявами про прийняття такої не зверталися.
Як вбачається з довідки № 324, виданої 12.02.2020 року Славською селищною радою Сколівського району, Львівської області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав у АДРЕСА_1 .
Окрім цього, з довідки № 1642, виданої 09.06.2020 року, виданої Славською селищною радою Сколівського району Львівської області вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований, постійно проживав з 1995 року по АДРЕСА_1 і проживає за даною адресою по сьогоднішній день.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8 відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного Кодексу УРСР, оскільки фактично вступили в володіння та управління спадковим майном, яке залишилось після її смерті.
Спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_8 , складалось з Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який, згідно свідоцтва про право власності від 05.07.1990 року, виданого Сколівською районною Радою народних депутатів, належав на праві власності ОСОБА_7 , і, оскільки був набутий подружжям ОСОБА_9 за час зареєстрованого шлюбу, вважався спільним майном подружжя.
Внаслідок зазначених обставин, після смерті ОСОБА_8 позивачу належало ј частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та ј частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а батьку позивача ОСОБА_7 відповідно ѕ частки переліченого майна.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 21.01.2006 року Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 3.
Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Заповіту ОСОБА_7 на випадок своєї смерті не складав, що стверджується довідкою № 324, виданою 12.02.2020 року Славською селищною радою Сколівського району Львівської області та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), № 58974935, виданою Сколівською державною нотаріальною конторою від 13.01.2020 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги в розумінні ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7 , шляхом постійного проживання зі спадкодавцем.
Даний факт підтверджується довідкою № 322, виданою 12.02.2020 року Славською селищною радою, Сколівського району, Львівської області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав постійно разом з ОСОБА_7 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 та проживає там на даний час.
Інші спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_7 , а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживали, до нотаріуса протягом шести місяців з дня відкриття спадщини із заявами про прийняття такої не зверталися.
Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58974945, виданою Сколівською державною нотаріальною конторою від 13.01.2020 року.
З метою належного оформлення спадкових прав позивач 13.01.2020 року звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі вказаної заяви державним нотаріусом було заведено спадкову справу №5/2020, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №5874979, сформованого 13.01.2020 року державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І.
Згідно листа Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області № 104/01-16 від 13.02.2020 року державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_10 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спірні житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами.
Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 03.01.2020 року Стрийським міжрайонним БТІ, та довідки від 16.03.2020 року № 635 вбачається, що загальна площа житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (позначеного у технічному паспорті літерою «А-1»), збудованого у 1964 році, становить 81,6 кв. м., з них житлова площа - 16,8 кв. м. та допоміжна 44,7 кв. м.Крім цього, до вищевказаного будинку відносяться господарські будівлі: сарай (літера «Б»), сарай (літера «В»), убиральня (літера «Г»), сарай (літера «Д»), навіс (літера «Е»), господарська будівля (літера «Є»), огорожа №1. Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 301 590,00 грн.
Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстровано за гр. ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів 05.07.1990 року відповідно до рішення виконкому Сколівської районної ради народних депутатів № 170 від 26.06.1990 року, зареєстрованого в реєстровій книзі № 1 за реєстровим номером № 143.
Однак оригінал вказаного свідоцтва було втрачено. Про втрату даного правовстановлюючого документу позивачем свідчить оголошення у ЗМІ, а саме у газеті «Бойківська думка», у якому вказано, що втрачене свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане на ім`я ОСОБА_11 виконкомом Сколівської районної ради народних депутатів 05.07.1990 року на підставі рішення виконкому Сколівської районної ради народних депутатів №170 від 26.06.1990 року, зареєстроване в реєстровій книзі № 1 за реєстровим №143, вважати недійсним.
Суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві є достовірними, не викликають сумніву та дають підстави стверджувати, що ОСОБА_7 за життя належав на праві приватної власності житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 .
З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 03.01.2020 року Стрийським міжрайонним БТІ та довідки від 02.03.2020 року № 468 вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 (позначеного у технічному паспорті літерою «А-1»), збудованого у 1989 році, становить 31,1 кв. м., з них житлова площа 19,8 кв. м. та допоміжна 12,3 кв. м.Крім цього, до вищевказаного будинку відносяться господарські будівлі: сарай (літера «Б»), убиральня (літера «В»), погріб (літера «Г»). Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 108 738,00 грн.
Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна не зареєстровано.
Як вбачається з виписки з погосподарської книги с. Нижня Рожанка Сколівського району Львівської області, виданої 09.06.2020 року Нижньорожанківським старостинським округом Сколівського району Львівської області, згідно запису в погосподарській книзі № 5 за 2001-2005 роки, житловий будинок 1989 року побудови, загальною площею 32,1 кв. м., житловою площею 19,8 кв. м та приналежні до нього господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований та рахувався за гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Відповідно до висновків, викладених у постанові ВСУ від 24.05.2017 у справі № 6-888цс16 суд зауважив, що, вирішуючи спори, що випливають з правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України та тривають до цього часу, суди, вирішуючи питання про набуття права власності на майно, відповідно до положень статті 5 цього Кодексу повинні виходити з положень законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин, повинні встановити час та підстави виникнення права власності, з`ясувати чи відноситься майно до нерухомих речей та чи підлягає воно реєстрації відповідно до законодавства, яке діяло на той час та на момент виникнення спору.
Згідно статті 13 Закону України «Про власність» від 1991 року, який втратив чинність у зв`язку з прийняттям ЦК України 2004 року, об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.
Статтею 12 ЗУ «Про власність» праця громадян є основою створення i примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своїх батьків шляхом спільного проживання зі спадкодавцями на момент їх смерті, а з огляду на відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позовні вимоги про визнання права власності на таке майно є обгрунтованими.
Таким чином, врахувавши відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірні будинки, а також ту обставину, що окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на майно позивач не має можливості, з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 392, 1218, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 90, 95, 258, 259, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , позначений у технічному паспорті літерою «А-1», загальною площею 81,6 кв. м., з яких житлова площа становить 16,8 кв. м., допоміжна 44,7 кв.м. з господарськими спорудами та будівлями сарай (літера «Б»), сарай (літера «В»), убиральня (літера «Г»), сарай (літера «Д»), навіс (літера «Е»), господарська будівля (літера «Є»), огорожа №1, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , позначений у технічному паспорті літерою «А-1», загальною площею 32,1 кв. м., з яких житлова площа становить 19,8 кв. м., допоміжна 12,3 кв.м. з господарськими спорудами та будівлями сарай (літера «Б»), убиральня (літера «В»), погріб (літера «Г»), в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Славська селищна рада Львівської області, адреса місцезнаходження: 82660, Львівська обл., Сколівський р-н, вул. Івасюка, 24, .

Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа: ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП невідомий.

Третя особа: ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа: ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Суддя /